Downloaded from YTS.MX
NETFLIX UVÁDÍ
Official YIFY movies site: YTS.MX
Příběh začíná v temnotě.
Je o kráse a krutosti.
O hledání štěstí a ceně, kterou za něj platíme.
Vyprávím ti ten příběh, protože je to můj příběh.
Náš příběh.
Ale je to i příběh o vrahovi.
Nikdy jsem ho nezažila.
Štěstí.
Přišlo mi tak pomíjivé jako vůně.
Jako by ho mohl pocítit jen ten, kdo pro něj má smysl.
Já ten smysl neměla,
smysl pro vůni věcí a lidí.
Viděla jsem je, slyšela, mohla se jich dotknout,
ale necítila jsem jejich vůni.
Od všeho mě oddělovala neviditelná zeď.
Jen kvůli tobě jsem riskovala všechno,
abych tu zeď zbořila.
Hej, zastav, prosím!
- Pojď, Lori. Honem. - Nastup si.
Díky, žes zastavila.
Samej odpad a šmejdi. Pořádně jsem nejedla ani nespala.
Dokonce jsem zapomněla nakrmit psa.
Velký města dělají lidem zle. Já vím…
Pořád mluvím. Taky mi něco řekni.
Nastupuju do nové práce.
Super. Něco v přírodě, eko, bio, zvířata?
U policie.
Vem si. Vitamíny.
Díky.
Tahle vůně. Takhle by měl vonět každý den.
Tehdy jsem si myslela,
že to tentokrát bude víc než další nový začátek.
Že to s Jurem bude víc než další aférka.
Že se konečně usadím
natrvalo.
- Určitě chceš bydlet tady? - Ano.
Nevěděla jsem, jestli je tohle to štěstí, po kterém jsem toužila,
nebo jestli se ke štěstí už blíž nedostanu.
POLICIE
No tak, pojď.
Juro, pospěš.
Pojď. Stoupni si doprostřed.
Tři, dva, jedna!
- Policie! - Ještě jednou.
Sexy!
Rozkoukala ses rychle.
Kdyby něco, přijď rovnou za mnou. Teď tady velím.
S Jurem jste se poznali, když jsi tu hledala byt?
- Jo. - Vypadáte… Jak to říct…
- Skvělý! To vám přeju! - Na zdraví.
Tohle je ze 70 % cukr, pak jahody, mandarinky a šnaps.
Teda!
Ještě jsem nikoho neviděla to vypít na ex.
S Jurem jsem cítila něco, co jsem nikdy dřív necítila.
Chtěla jsem tomu pocitu věřit.
Smrdím?
Máš mi to říct.
Příště mi to řekni, jasný?
Chtěla bych cítit tvůj pot.
Voní po…
- Po čem? - Po fialkách.
Jasně, po fialkách!
Rozhodně musíme mít zahrádku.
S květinami a stromy.
Chtěla bych domeček.
S tebou.
- Roso. Co se děje? - Ahoj Juro.
Kde teď jsi?
Dětem se po tobě stýská.
Tak volám.
Netušila jsem, co nás čeká.
Že náš příběh bude neoddělitelně spjatý
s příběhem parfuméra.
Doriane.
Ujal jsem se tě.
Všechno jsem tě naučil.
Všechno, co umíš,
ses naučil ode mě.
Teď se vrať do práce.
Zůstanou ti moje receptury.
Férový obchod.
Cože?
Tahle receptura je…
Co hodláš dělat s těmi ženami?
Chci vytvořit
něco mocnějšího než lidská vůle.
To nedokáže nikdo.
Nikdo nemůže zajít tak daleko.
Parfém lásky.
To je nemožné.
Doriane…
Doriane.
Dorianova cesta byla také novým začátkem.
Také něco hledal.
Dorian ovládl umění uchovat pomíjivou duši věcí,
jejich vůni.
Jo.
Tamhle!
Věřil, že našel recepturu na lidskou duši.
Potřeboval jen pomocníka.
Tady Rex.
Vracím se.
Vracíš se domů. Po takové době.
Jo. Brzy se uvidíme.
To je… skvělé!
Bude to jako dřív.
Ale ještě lepší.
Co mám dělat? Můžu udělat cokoliv…
Svět bude krásnější.
A tak se naše cesty setkaly.
Tamhle.
Zatím tam nemůžeme. Ještě to nezajistili.
Sunny?
Ne.
Sunny, jdeš?
Svezla jsem ji, když jsem se sem stěhovala.
Má řezné rány.
Byly odstraněny…
potní žlázy v podpaží a v pubické oblasti.
Žádná vaginální poranění.
Sexuální zločin…
můžeme vyloučit.
Objevovalo se stále více mladých žen
se stejnými zraněními.
Nebylo těžké odhadnout motiv těch vražd.
Šlo o pokožku
a vlasy.
O lidský pach a jeho feromony.
Všechny důkazy vedly na jediné místo činu.
Vytvoříme speciální jednotku pro „bunkrové vraždy“.
Je tam spousta otisků a DNA…
Dobře. Pozdravuj ode mě děti, Roso.
Tak zatím.
Měli jsme hlavní podezřelou.
Karlottu Königovou, známou jako Rex.
Sledovala jsem ji.
Několik dní. Bezvýsledně.
Zrušili nám povolení ke sledování.
Úplně. Od zítřka.
Cože?
- Nic nemáme. - Blbost.
Königová byla poblíž všech míst, kde byla nalezena těla.
A ta nebyla lehce dostupná. Opakovaně. Budu pokračovat.
Zajdeme si na drink.
Nemůžu.
Musím dopsat hlášení.
Já…
Rosa.
Chce se vrátit.
Ty poslední měsíce s tebou…
Sunny… Bylo to nádherné. Ale…
Stýská se mi po dětech.
Promiň.
Skončilo to stejně rychle, jako to začalo.
Zase jsem byla sama.
Jako tenhle osamělý kluk.
Mohla jsem se starat aspoň o něj.
- Zdravím, jsem Stefan. - Stefan. Vím, kdo jsi.
Odvedle.
Chtěl jsem se zeptat, jestli byste mi mohla…
Chce pivo, nebo víno? Tvůj táta.
Obojí.
Pojď dál.
Dáš si pizzu?
Práce byla to jediné, co mi pomáhalo nemyslet na Jura.
Rozhodla jsem se Rex dál sledovat.
Ať půjde kamkoliv, jakkoliv dlouho to zabere,
nakonec mě musí přivést na stopu.
Hotovo.
Můžeš ho vyzkoušet, Rex.
Byla to neviditelná stopa,
kterou jsem nemohla rozklíčovat.
Aniž bych to tušila,
dostala jsem se k parfumérovi velmi blízko.
To jsem já. Potřebuju posily, Tino.
Řekls něco Tině?
Můžeme to překonat.
Cítím kouř.
Ne! Nemůžeš ho zničit.
Dej to sem, ty krávo!
Ale je úžasný!
Je úžasný!
Policie!
Musíte odsud pryč.
Je uvnitř ještě někdo?
- Je tam někdo? - Dorian.
Sunny!
Nemůže ho zničit! Chci víc!
- Policie. Jdeme dovnitř. - Víc!
Policie!
Chci víc!
Necítila jsem ho.
Ale uvědomovala jsem si moc, která z něj čišela.
Sunny, dávej pozor.
Je tu další podezřelý jménem Dorian.
Juro, ne. Musíme najít toho druhého.
Nebylo to to, co chtěl Dorian vytvořit.
Špatně.
Naprosto.
Žádná láska.
Jen sex.
Zatčením Rex byl případ uzavřen.
Ale nebyl vyřešen.
…na soudní psychiatrii.
Druhý podezřelý je stále…
Nikomu jsem neřekla, co jsem v laboratoři našla.
Chtěla jsem si to nechat pro sebe.
Vraždy těch mladých žen mohou souviset
s takzvaným „parfémem lásky“,
který údajně chtěli naši dva podezřelí vytvořit.
Zatím jsme ale nic takového nenašli.
Ahoj zítra.
To zas bylo divadlo.
Jdi pryč, Juro.
Jdi pryč.
Juro se ke mně vrátil.
Au.
Skoro jsem měla pocit,
že kvůli tomu, že mě miluje.
Ale už to nebylo stejné.
- Ahoj. - Čau.
Mívali jsme takový…
něco jako stan.
Jako děti jsme v něm v noci spávali.
Daleko od lidí.
Lhala jsem Jurovi,
ale i sobě.
Pak se ale stalo něco, co všechno změnilo.
Něco, po čem jsem toužila nejvíc, ale taky se toho nejvíc bála.
Stal ses ty.
- Je to dobrý. - Jo?
Jen by to chtělo víc soli a pepře.
Jak zvládají děti, že s nimi chvilku jsi a pak zas ne?
Tady. Podívej.
Tohle sis přála?
- Bude na tom práce, ale… - Bože.
není to drahé.
V téhle lokalitě vzácnost.
To je sen.
4 POKOJE, 1 KOUPELNA ROZLOHA 1 500 M²
Musím ti něco říct.
To je Rosa.
Lilly upadla.
Je v nemocnici.
Asi to nic nebude, ale…
Musím tam jet.
- Promiň. - Ne, v pořádku. Jeď.
- Cos mi to chtěla říct? - Radši už jeď.
ČICH U MATEK
„Matky neomylně poznaly vůni svého miminka.“
„Serotonin a oxytocin vytvářejí jedinečnou vazbu.“
NÁVRAT ČICHU PO ÚRAZU
„Vůně miminka je druhem chemické komunikace mezi matkou a dítětem.“
Zkoušela jsem si představit, jaké to bude.
Ale nic jsem necítila.
A to mě vyděsilo.
Protože na rozdíl od zvířat nebo jakékoliv normální matky
bych necítila tvoji vůni.
Hej!
Nech mě bejt!
Vrať se!
Ahoj.
Děje se něco?
Nesehnal jsem mu chlast.
Hele.
Brzo odsud vypadnu.
Vzpomněla jsem si na vlastní dětství.
Nemůže za to.
- Ale může! - Je nemocný.
Říkala jsem si, jestli není lepší matkou nebýt, než být špatnou matkou.
Stefane!
Bude dnes spát u mě.
Dítě je dar, ty kreténe!
Pojď. Jdeme.
Ale strach se vracel a děsil mě ve snech.
Dovedl mě zpět na stopu parfuméra.
Uvědomila jsem si, že potřebuju jeho pomoc.
Jestli mě měl někdo naučit cítit vůně,
byl to on.
Vrátila jsem se na místo, kde byly zavražděny ty ženy.
Něco mi říkalo, že se Dorian ukrývá tady.
Hej!
Haló?
Používáte můj parfém.
Funguje jen na sex.
Ne na lásku.
Tady.
Ta noha potřebuje ošetřit.
Vytáhnu tě nahoru.
Jo.
Vaše vůně.
Perla.
Jo.
Teď mě zatknete?
Musím se naučit cítit vůně.
Takže mě necháte jít?
Je to možné.
Musíte mi donést nějaké vůně, jestli vám mám pomoct.
Uzavřeli jsme dohodu.
Dorian bude můj učitel.
A já ho budu chránit.
Není mi dobře. Mám neschopenku.
Cedrové dřevo.
Málo čpavku.
Ta volská krev je nekvalitní.
Tohle není tymián.
Je to umělé.
Potřebuješ nový obvaz.
Musíme udělat všechno správně.
Pořádně. Přesně.
To je všechno.
Pepř je dobrý.
Fenykl taky.
Ale nebyla mezi námi důvěra.
Pořídila jsem si nějakou látku. Nenápadnou, bez zápachu, toxickou.
Byla jsem připravená na nejhorší, ale i na zázrak.
To půjde.
Odneste to prosím dolů. Hned začnu.
Na co to všechno potřebuješ?
Na trénování vašeho čichu.
Všechno jsem vám to napsal.
Přečtěte si to. Pak budete připravená.
Začneme zítra ráno. Teď si běžte odpočinout.
„Pachové molekuly jsou jako drobné částečky prachu.
Musíte si je představit jako barevné motýly.
Vaše tělo musí být připravené.
Čeká na to dvacet milionů čichových buněk.“
Dorian se vrátil do svého světa vůní.
Měla jsem dojem, že má za lubem ještě něco.
Vyspala jste se dobře?
Výborné.
To bez čichu není snadné.
Vaříte takhle i jemu?
Otci vašeho dítěte?
Sedm.
Ne, osmý týden.
Bude mít čich po vás.
- Chci se jen naučit cítit vůně. - Musím vědět víc, abych vám pomohl.
Co mám jako dělat?
Tady je šest základních vůní.
Všechny vůně jsou jen kombinací těchto základních.
Zkuste to.
Prosím.
Nic?
A ty ostatní.
Květiny.
Ovoce.
Pryskyřice.
Dělejte to ráno
a večer.
Každý den. Zkoušejte to.
Dokud nebudete mít pocit, že se něco změnilo.
Začněte hned.
Když nic neslyšíte…
ani nevidíte,
zbývá jen hmat
a čich.
Soustředila jsem pozornost na znovuobjevení mého čichu.
Vůně…
a chuti věcí.
Zkoušela jsem to.
Každý den nanovo.
Znovu a znovu.
Až jsem skutečně uvěřila,
že se něco mění.
Dobrý večer.
Jak jste se dnes měla?
Dobře?
Nějaká změna?
Jak jste přišla o čich?
Povězte mi to.
Bylo to v zimě.
Byla jsem nachlazená.
Kolik vám bylo?
Sedm.
A vaši rodiče?
Můj otec…
nás opustil.
- A matka… - Byla jste sama.
Byla jsem jí ukradená.
Nechala mě s chřipkou jen tak.
Vůně jsou pocity.
Vzpomínky.
Bylo vám sedm.
Všechny vůně a pachy, které jste do té doby poznala,
zanechaly v mozku otisk.
Ten zůstává navždy.
Vůně dětství.
To je klíč. Musíte se tam vrátit.
Tohle je šílený.
Končím. Nefunguje to.
Nedokážeš to.
Jako děti jsme bezmocní.
Dělají si s námi, co chtějí.
Můj otec tu byl pastorem.
Stejně jako vy si myslel, že jsem ďábel.
Ale tak to není.
Jsme na stejné lodi.
To, co se nám stalo v dětství…
už nemůžeme změnit.
Díky za inspiraci.
Než Dorian bunkr opustil, vytvořil tři vůně.
Dvě měly být jeho zbraně
k dosažení jeho velkého cíle,
receptury na parfém lásky.
Třetí vůně ale byla jiná.
Byl to ochranný štít, který Dorian nosil všude s sebou.
Dnes ráno Karlotta Königová
alias Rex
unikla ze soudní psychiatrické léčebny.
Bylo to během ranního odemykání cel.
Přítomný dozorce prohlásil:
„Podíval jsem se na ni. Sevřelo se mi srdce.
Nemohl jsem dýchat a cítil nepopsatelný strach.“
Pak se bez zjevného důvodu zhroutil
a Königová z léčebny prostě odešla.
Tuhle…
lahvičku našli v její cele.
STRACH
Den před tím ji navštívil neznámý člověk
s falešnými doklady.
Možná tam lahvičku propašoval on.
Nevíme, zda za tím stojí Dorian.
Jako dítě byla Königová matematický génius.
Přeskočila několik ročníků.
Pak měla nehodu a od té doby má v hlavě titanovou destičku.
Její zločiny jsou dobře známé.
Ze svých obětí vyřezala vyměšovací potní žlázy,
podstatu lidského pachu.
Nevím, jak dlouho jsem tam ležela.
Věděla jsem, že jsi v pořádku.
Ten pád něco změnil.
Ta neviditelná zeď zmizela.
Ale s čichem se vrátily vzpomínky.
A zvědavost.
Ona žije.
Vyšlo to, mistře. Díky, žes mě dostal ven.
Jsi bledá.
Nemytá. Cítím česnek.
Sakra, to svědí.
Vedlejší účinek parfému.
Řekni,
ten parfém. Pořád někde je, ne?
Někdo ho musí mít.
Jo. Vím, kdo ho má.
Jo! Tak ho sežeň.
Potřebuju ho.
Ne. Uděláme nový, lepší.
Já chci ten starý.
Sexy sex.
Rex, mám novou inspiraci.
Od jedné ženy.
Ten nový bude jemný,
s tisíci odstíny.
Úplně jiný než ten první.
Budou nás milovat. L'amour.
Musím najít správnou recepturu,
přesné složení.
V chrámu.
Pak ti řeknu, kdo má ten starý parfém.
Počkej! Už se to nestane.
Stefane! Hej!
Od kdy máš zase čich?
Co jsem otěhotněla.
Přestěhovali jsme se do toho starého domu, co nám Juro našel.
Mohlo to být nádherné,
nebýt té lži, která nás držela spolu
a která nás rozdělovala.
Věděla jsem, že to tak nemůže pokračovat dlouho.
VYŠETŘOVATELÉ ZINTENZIVŇUJÍ PÁTRÁNÍ
…PSYCHIATRICKÉ LÉČEBNY.
Fara sv. Alfonse.
Sunny Valentinová. Už jsem vám volala.
Jde o schůzku s pastorem Abelem Welschem.
- Řekla jsem vám, že je nemocný. - Ano, já vím.
Chci s ním jen krátce mluvit o jeho synovi Dorianovi.
Tak počkejte. Zeptám se ho.
Díky. Počkám.
Ahoj. Prima, že jste přijeli.
Nemůžu s ním teď mluvit.
Takže se mi ozvete, až bude mít čas?
Ano, případně se ozveme ohledně schůzky.
- Tak jo. Dobře. Děkuju. - Na shledanou.
Juro, říkala jsem si, že tě navštívíme.
Máš se dobře?
Je to tu krásné.
Ne!
Hledala jsem v Dorianově minulosti něco, co by mě k němu přivedlo.
Jeho rodné jméno bylo Noah.
Ten příšerný smrad.
Nikdo u něj nechtěl být.
I pro jeho matku to bylo obtížné.
Lidé se ho báli.
V určitou chvíli si uvědomil, že je to kvůli jeho pachu.
Najednou chtěl vytvořit lidskou vůni.
A ta starší holka,
kterou nikdo neměl rád, říkali jí Rex,
ta mu s tím pomáhala.
Z jedné fary v Africe mi tenkrát poslali malého šimpanze.
Pojď, Rex. Zrychli!
Zachráníme svět.
Chtěli z něj získat jeho pach.
Protože byl nejvíc podobný tomu lidskému.
Byl to hřích.
Byl posedlý ďáblem.
Snažil jsem se mu pomoct.
- Ne. - Do nosu.
- Prosím, ne.
- Stůj klidně. Pěkně v klidu. - Ne. Tati.
Nedokázal jsem ho zastavit.
Nikdo to nedokáže.
Láska.
Voní jako…
Špatně.
PERLA
Kdo je ta žena z bunkru?
Ta perla.
Co je to za novou recepturu?
Co s tím má ta žena společného? Kdo má ten starý parfém?
Dost.
Dozvíš se to.
Já… nechtěla jsem tě…
Je hrozná zima, chci odsud vypadnout.
Tentokrát to musí vyjít.
Musí to být bezchybné.
Musím to udělat tady.
Najdu to jedině tady. V chrámu.
Ještě nejsem hotový.
Jsem teprve na začátku.
Nemůžeš tu recepturu dokončit tam?
V továrně? Všechno už tam je.
Jak je libo. Začni materiálem.
Už?
- Začínáme s výrobou? - Ano, už tu vůni cítím.
Konečně jsem se dostala na místo, kde to všechno začalo.
PERLA
Díky za inspiraci.
Krása, krásný materiál.
Poslala jsem Dorianovi zprávu.
Chtěla jsem, aby věděl, že ho hledám.
- Řeknu ti, kdo ho má. - Kdo?
Spálila chrám.
Ukradla parfém z laboratoře.
Musí za to zaplatit.
Juro?
Kde je?
Vím, že ho máš.
Dej mi ho.
Potřebuju ho pro sebe.
Dělej.
Dej mi ho.
No tak.
Do prdele!
Vím, že je tady!
Řekni, kam jsi ho schovala!
Tak jo.
Pojďme se bavit otevřeně. Nemůžeš si ho nechat, víš?
Podívej.
Tímhle vyřezávám materiál.
Jde o řízený proces.
A pak se to vaří.
Vaří.
Dokud Dorian není připravený.
Povídej.
Dělej.
Udělej to pro toho svýho haranta.
Dej mi ho.
Prosím, dej mi ho.
Nic jinýho nemám.
Potřebuju ho víc než ty.
Dej mi ho.
Prosím.
Sunny.
Jsou v zahradě nějaké stopy?
Susi! Potřebuju analýzu DNA.
A sousedi?
Zatím nic.
Ahoj.
Dobře, že nás Juro zavolal.
Tady dole taky nic!
- Jdu do obýváku. - Dobře.
Otisky Karlotty Königové jsou po celém domě.
Byla tady.
Ano, když jsem…
včera večer přišla domů…
Dům byl vzhůru nohama a pak…
Nevím. Najednou jsem omdlela.
Ztráta vědomí?
Něco jsme našli.
Na silnici byla pětilitrová kaluž krve, krevní skupina Königové.
A v příkopu titanová destička z její hlavy.
Ale kde je její tělo?
Znalci tu už skončili. Můžeš tu zase normálně fungovat.
Jen se tu ještě porozhlédnu.
Co se to tu děje? Sunny se chová divně.
- Bereš snad drogy? - Cože? Ne.
Juro, máš rodinu.
Dvě děti a těhotnou přítelkyni.
Byl jsi včera v noci s Rosou?
Jo, já…
Nemůžeš mít dvě ženy.
Proč to děláš?
Neznám nikoho spolehlivějšího, než jsi byl ty.
- Teď jsi úplně jiný člověk. - Jo, samotného mě to děsí.
Tino, já… asi jsem…
Myslím, že začínám bláznit.
Musela jsem nechat Jura jít.
Podívej se na mě. Zhluboka se nadechni.
Bude to tak pro nás všechny nejlepší.
Promiň, nemůžu jíst.
Musíš se vrátit k rodině.
Já…
Sunny?
Dorian i já jsme ztratili oporu.
Zůstali jsme sami.
Viděl jsem ve zprávách, že Rex…
Bez ní to nedokážu.
Jde o sběr, o řezání kůže, materiálu.
Bez ní to nedokážu.
Jednou jste mi řekl o podobném zážitku.
Prosím, odepište mi.
Dorian byl tak zoufalý, že kontaktoval parfuméra, kterého obdivoval.
PERLA
Ale ještě větší obavy mu dělalo,
že mu chyběla inspirace k dokončení receptury.
Na to potřeboval mě.
Donutila jsem se poslední zbytky parfému zahrabat.
Jsem ti nablízku už nějakou dobu.
Navzájem jsme si ublížili.
Ale potřebuješ můj parfém.
A já tě potřebuju, abych dokončil recepturu.
Ani náhodou.
Ale ano.
Tohle bylo zahrabané před domem.
Musíš být mojí múzou.
Mojí inspirací.
Budeš šťastná.
Věř mi.
Neboj se.
Všechno bude v pořádku.
Co se děje?
- Jsi studený. - Ne.
Jsi studený.
Je to silnější než tvoje vůle.
To nemůžeš.
Co se děje?
- Jak… - To je v pořádku.
Jak můžeš vytvořit lásku, když neumíš milovat?
Nemůžu ti pomoct.
Nevíš…
o čem mluvíš.
Debile!
Pravou lásku si nevynutíš. Musí k tobě přijít. Bez námahy.
- Ahoj. - Teda, jsi nápaditý.
Říkej mi Jackie.
Taky jsi utekla?
Parfumér, na jehož návštěvu Dorian čekal,
byl Moritz de Vries.
Také strávil několik let hledáním parfému lásky.
Perla.
To je vaše tajemství?
Četl jste moje e-maily.
- Něco jsem vám přinesl. - Tohle?
- Co to je? - Co je perla?
- Jak se to otevírá? - Já se ptal první.
Perla přijde až nakonec.
Srdce parfému.
Jak se to otevírá?
Co je to?
Stroj lásky.
Jak to funguje?
Extrahuje to pach těla skrze póry.
Beze stop.
Bez řezání.
Vakuum.
Ano, vakuum.
Problém je v noži.
Jakmile se něčeho dotkneme nožem, narušíme jedinečnost dané věci.
Pokud řízneme,
je to naprosto zničené.
Problém je v síle, v tom, jak něco ovlivníme, když se to snažíme získat.
Tenhle stroj
vyřeší všechny vaše problémy.
Co je perla?
Máte pochybnosti.
Nemám přirozený talent.
Většinu jsem se naučil sám.
Mám hlavu plnou temných myšlenek.
Temnota.
Té se nemusíte bát.
Potřebujete jen…
trochu lehkosti.
Těžká hlava nemůže létat.
Po tomhle je člověk tisíckrát vnímavější k veškerým vůním.
Parfém nade mnou pomalu ztrácel svou moc.
Takže mi neřeknete, co je perla.
Dobrá tedy…
Dobré časy skončily.
Když nevím, co je láska, protože jsem ji nikdy nezažil,
můžu ji i tak vytvořit?
Co pořád všichni máte s láskou?
Hledala jsem ho.
Ale tentokrát byl Dorian o krok přede mnou.
Ahoj Sunny, tady Stefan.
Chtěl bych u tebe strávit pár nocí. S Jackie.
Tak se chci zeptat… Je to v pohodě?
- Kde to je? - Bydlí někde tamhle.
Stefane! Tak kde jsi?
Nevěděla jsem, že mě Dorian celou tu dobu sleduje.
Jinak bych jim nikdy nedovolila u mě zůstat.
Ahoj spolubydlící. Kde vězíš? Je nám smutno.
Haló!
Jsem tady!
Stefane?
Dorian mi nechal vzkaz.
Chtěl, abych za ním přišla.
Věděla jsem, že je to past.
Hej!
Jackie!
Do prdele!
Stefane?
Jsem tady.
Sunny.
Tvoje perla mi dodala inspiraci.
Vůně nemluvněte.
Věděl jsem to od té chvíle v bunkru.
Nemluvně…
musí být srdcem mé nové receptury.
Nemluvně, ta nejkrásnější vůně na světě.
Máš pravdu. Nic o lásce nevím.
Ale stejně to nemůžu vzdát.
Budeš mě učit.
Pravou lásku.
Musel jsem to udělat, jinak bys nepřišla.
Podívej, jak je to tu krásné.
Všechno se třpytí.
Patříme k sobě.
Tvoje dítě, já…
a ty.
Jsme rodina.
Je to náš osud.
Od začátku to tak je.
Co jsme se potkali.
Už nikdy žádnou vůni neucítíš.
Celou dobu jsem ji nosila u sebe. Tu toxickou látku bez zápachu.
Vzala jsem Dorianovi všechno, pro co žil.
Jeho sen o parfému pravé lásky.
Jeho schopnost rozpoznat každou vůni, zapamatovat si ji a uchovat ji.
Byla jsem volná.
Nikdo nezjistil, co se opravdu stalo.
Ani Juro, tvůj otec.
Moje sny.
Ty uvěznit nedokážou.
Protože jednoho dne…
spolu postavíme horkovzdušný balón.
A pak rozptýlíme…
můj parfém…
nad státy, městy a horami.
Až se všechna nenávist…
promění v lásku.
Teď už znáš náš příběh.
Nemusíš mít strach.
Podívej, a teď to…
Překlad titulků: Veronika Šnyrychová