Downloaded from YTS.MX
‎NETFLIX PREZINTĂ
Official YIFY movies site: YTS.MX
‎Povestea începe în întuneric.
‎E o poveste despre frumusețe și cruzime.
‎Despre căutarea fericirii ‎și prețul pe care îl plătim.
‎Ți-o istorisesc ‎pentru că este povestea mea.
‎A noastră.
‎Dar este și povestea unui criminal.
‎N-o trăisem niciodată.
‎Fericirea.
‎Îmi părea efemeră ca o aromă.
‎Accesibilă doar celor capabili s-o simtă.
‎Eu nu aveam acest simț
‎al aromei oamenilor și lucrurilor.
‎Le vedeam, le auzeam, le atingeam.
‎Dar nu le simțeam aromele.
‎Un zid invizibil mă despărțea de toate.
‎Numai și numai pentru tine am riscat totul
‎ca să dărâm acel zid.
‎Oprește, te rog!
‎- Hai, Lori! Repede! ‎- Urcă!
‎Mulțumesc!
‎Numai mizerie și oameni scârboși. ‎N-am mâncat, n-am dormit.
‎Am uitat și să-mi hrănesc câinele.
‎Metropola te îmbolnăvește. Știu fiindcă…
‎Vorbesc mult. Spune și tu ceva!
‎Am un nou serviciu.
‎Tare! La țară, ‎totul ecologic, cu animale și de-astea?
‎În poliție.
‎Poftim! Au vitamine.
‎Mersi!
‎Așa ar trebui ‎să miroasă fiecare zi din viață.
‎Îmi amintesc că îmi spuneam
‎că poate acum ‎nu va fi doar un alt început.
‎Poate că Juro nu va fi ‎doar o altă aventură.
‎Poate că voi ajunge aici ‎și aici voi rămâne.
‎- Sigur vrei să te muți aici? ‎- Da.
‎Nu știam ‎dacă asta era fericirea după care tânjisem
‎sau maximum de fericire ‎la care puteam spera.
‎POLIȚIA
‎Hai!
‎Hai, Juro!
‎Vino! Nu, stai în mijloc!
‎Trei, doi, unu!
‎- Poliția! ‎- Încă o dată!
‎Sexy!
‎Ce repede te-ai instalat!
‎Orice problemă ai, vino la mine! ‎Eu sunt șefa acum.
‎L-ai cunoscut pe Juro ‎când vă căutați apartamente.
‎- Da. ‎- Păreți foarte… cumva.
‎- Grozav! Distrați-vă! ‎- Noroc!
‎Conține 70% zahăr. ‎E cu căpșuni, mandarine și șnaps.
‎Aoleu!
‎N-am mai văzut pe nimeni ‎care să-l dea așa pe gât.
‎Juro îmi trezea un sentiment ‎fără precedent.
‎Un sentiment în care voiam să cred.
‎Miros?
‎Haide, spune-mi…
‎Serios, să-mi spui întotdeauna!
‎Aș vrea să-ți simt mirosul de sudoare.
‎Miroase a…
‎- A ce? ‎- A lăcrămioare…
‎Lăcrămioare!
‎O să ne facem o grădiniță.
‎Cu flori și pomi.
‎Aș vrea o astfel de casă.
‎Cu tine.
‎- Rosa! Ce e? ‎- Bună, Juro!
‎Unde ești?
‎Îmi spuneau copiii că le e dor de tine. ‎M-am gândit să te sun.
‎Nu știam că viitorul ne rezerva altceva.
‎Că povestea noastră ‎va fi iremediabil împletită
‎cu povestea unui parfumier.
‎Dorian…
‎Te-am luat la mine.
‎Te-am învățat totul.
‎Tot ce știi ai învățat de la mine.
‎Acum, întoarce-te la treabă!
‎Formulele mele rămân la dumneata.
‎E un schimb echitabil.
‎Ce?
‎Formula asta e…
‎Ce ai de gând să faci cu fetele astea?
‎Vreau să creez ceva ‎mai presus de voința omenească.
‎Nimeni nu poate asta.
‎Nimeni nu are voie să meargă până acolo.
‎Un parfum al iubirii.
‎Așa ceva nu e cu putință.
‎Dorian…
‎Dorian!
‎Și pentru Dorian era un nou început.
‎Și el căuta ceva.
‎Învățase să conserve ‎sufletul efemer al lucrurilor, aroma lor.
‎Da!
‎E acolo!
‎Credea că găsise ‎formula chimică a sufletului omenesc.
‎Nu-i lipsea decât un complice.
‎GIMNAZIUL LUDWIG
‎Aici Rex.
‎Mă întorc.
‎Vii acasă. După atâta timp!
‎Da. Ne vedem în curând.
‎Este… extraordinar!
‎O să facem ca înainte. ‎Doar că mult mai bine.
‎Eu ce pot să fac? Fac orice…
‎Lumea va fi mai frumoasă.
‎Și astfel ni s-au încrucișat căile.
‎Acolo.
‎Nu putem coborî încă. Se poate surpa.
‎Sunny! Nu!
‎Sunny, vii?
‎Am luat-o cu mașina când am sosit aici.
‎Incizii precise.
‎Îi lipsesc…
‎glandele sudoripare ‎din axile și din zona inghinală.
‎Nu are leziuni vaginale.
‎O crimă sexuală…
‎iese din discuție.
‎Au fost găsite tot mai multe fete,
‎toate cu aceleași leziuni.
‎Nu era greu de ghicit motivul crimelor.
‎Era vorba de piele și păr.
‎De aroma trupului omenesc ‎și feromonii din ea.
‎Toate indiciile au dus ‎la un singur loc al crimelor.
‎Organizăm o echipă ‎dedicată crimelor din buncăr.
‎E plin de amprente digitale și ADN…
‎Bine. Salută-i pe copii, Rosa!
‎Pa!
‎Aveam un suspect principal.
‎Karlotta König, alias Rex.
‎Am ținut-o sub observație.
‎Zile în șir. Degeaba.
‎Au retras supravegherea.
‎- De tot. De mâine. ‎- Poftim?
‎- N-avem dovezi. ‎- Prostii!
‎König era în zonele ‎unde s-au descoperit cadavrele.
‎Zone greu accesibile. ‎În repetate rânduri. Nu mă opresc.
‎Hai să bem ceva!
‎Nu pot. Trebuie să termin rapoartele.
‎Eu…
‎Rosa.
‎Vrea să ne împăcăm.
‎Ultimele luni cu tine…
‎Sunny… Au fost fantastice. Dar…
‎Mi-e dor de copii.
‎Îmi pare rău.
‎Se sfârșise la fel de brusc cum începuse.
‎Eram din nou singură.
‎Precum acest tânăr stingher. ‎Cineva de care puteam să am grijă.
‎- Sunt Stefan. ‎- Stefan.
‎Știu cine ești. Stai alături.
‎Voiam să vă întreb dacă ați putea…
‎Ce vrea, bere sau vin? Tatăl tău.
‎Amândouă.
‎Intră!
‎Ai chef de pizza?
‎Numai munca îmi lua gândul de la Juro.
‎Am continuat s-o urmăresc pe Rex.
‎Peste tot. Oricât ar fi durat, ‎până la urmă avea să-mi dea un indiciu.
‎E gata. Poți să-l încerci, Rex.
‎Era un fir invizibil
‎pe care nu-l puteam desluși.
‎Fără să știu,
‎mă apropiasem mult de parfumier.
‎Eu sunt. Am nevoie de întăriri, Tina.
‎I-ai spus ceva Tinei?
‎O să ne descurcăm.
‎Miroase a fum.
‎Nu! Nu-l poți distruge!
‎Dă-mi-l, vaco!
‎Dar e fabulos!
‎E fabulos!
‎Poliția!
‎Trebuie să ieși.
‎Mai e cineva în casă?
‎- Mai e cineva? ‎- Dorian.
‎Sunny!
‎Nu-l poate distruge! Mai vreau!
‎- Poliția! Intrăm! ‎- Mai vreau!
‎Poliția!
‎Mai vreau!
‎Eu nu-i simțeam mirosul.
‎Dar simțeam forța pe care o emana.
‎Sunny, ai grijă! ‎Mai e un suspect, pe nume Dorian.
‎Nu, Juro! Trebuie să căutăm suspectul.
‎Nu era ceea ce voise Dorian că creeze.
‎Greșit.
‎Totul.
‎Nu e iubire.
‎E doar sex.
‎Cu arestarea lui Rex, cazul s-a clasat.
‎Dar nu era soluționat.
‎…psihiatrie criminalistică.
‎Un alt suspect e încă în libertate…
‎Nu povestisem nimănui ‎ce găsisem în laborator.
‎Voiam să-l păstrez pentru mine.
‎E posibil ‎ca uciderea tinerelor să fie corelată
‎cu așa-zisul „parfum al iubirii”
‎pe care se presupune ‎că voiau să-l creeze suspecții.
‎Deocamdată nu am găsit nimic de acest fel.
‎- Pe mâine! ‎- Pe mâine!
‎Niște absurzi!
‎Juro, te rog să cobori!
‎Coboară!
‎Juro s-a întors la mine.
‎Și era aproape ‎ca și cum se întorsese din iubire.
‎Dar nu mai era la fel.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Aveam un fel de… cort de plajă.
‎Când eram mici, dormeam noaptea în el.
‎La mama naibii…
‎Îl amăgeam pe Juro,
‎dar și pe mine însămi.
‎Atunci s-a întâmplat ceva ‎ce a schimbat totul.
‎Marea mea dorință și marea mea spaimă.
‎Ai apărut tu.
‎- E bună. ‎- Da?
‎Îi mai trebuie doar niște sare și piper.
‎Ce fac copiii? Cu atât du-te-vino?
‎Poftim! Uite!
‎Asta îți doreai?
‎- E de muncă la ea, dar e ieftină. ‎- Doamne!
‎Ceva rar pe-aici.
‎E de vis.
‎4 CAMERE, 1 BAIE, TEREN 1.500 MP
‎Am să-ți spun ceva.
‎E Rosa.
‎Lilly a tras o căzătură. E la spital.
‎Probabil că nu e nimic grav, dar…
‎Mă duc.
‎- Îmi pare rău. ‎- E-n regulă. Du-te!
‎- Ce voiai să-mi spui? ‎- Du-te! Hai!
‎SIMȚUL OLFACTIV LA MAME
‎„Mamele discern de fiecare dată ‎mirosul bebelușului lor.
‎Serotonina și oxitocina creează ‎o legătură unică.”
‎RECUPERAREA SIMȚULUI
‎„Mirosul de bebeluș ‎e o formă de comunicare chimică
‎între mamă și copil.”
‎Am încercat să-mi închipui cum ar fi.
‎Dar n-am simțit nimic.
‎Asta m-a speriat.
‎Ca niciun alt animal, ‎ca nicio altă mamă normală din lume,
‎eu nu avem să te miros.
‎Ascultă!
‎- Lasă-mă! ‎- ‎Întoarce-te!
‎Bună! E totul în ordine?
‎N-am vrut să-i iau de băut.
‎Ascultă…
‎O să plec de aici.
‎M-am gândit la copilăria mea.
‎- Nu se poate abține. E bolnav. ‎- Ba poate!
‎Poate era mai bine ‎să nu fiu mamă decât să fiu o mamă rea.
‎Stefan!
‎Doarme la mine azi.
‎Un copil e un dar, boule!
‎Haide! Să mergem!
‎Dar spaima s-a întors ‎și îmi bântuia visele.
‎Ea m-a readus pe urmele parfumierului.
‎Am înțeles ‎că aveam nevoie de ajutorul său.
‎Dacă putea cineva ‎să mă învețe să miros, el era acela.
‎M-am întors ‎la locul unde fuseseră ucise fetele.
‎Ceva îmi spunea ‎că acolo se ascundea Dorian.
‎Mă auzi?
‎Dumneata îmi folosești parfumul.
‎Folosește doar la sex.
‎Nu și la iubire.
‎Aici.
‎Rana ta trebuie tratată.
‎- Te scot de aici. ‎- Bine.
‎Aroma dumitale…
‎E o perlă.
‎Da.
‎Acum o să mă arestezi?
‎Vreau să învăț să miros.
‎Atunci, îmi dai drumul?
‎E cu putință.
‎Ca să te ajut, ‎va trebui să-mi aduci niște arome.
‎Încheiaserăm un pact.
‎Dorian avea să-mi fie profesor.
‎Eu aveam să-l ocrotesc.
‎Nu mi-e bine. Îmi iau concediu medical.
‎Cedru. Prea puțin amoniac.
‎Brumăreaua e de calitate slabă.
‎Ăsta nu e cimbru. E artificial.
‎Trebuie schimbată fașa.
‎Totul trebuie să fie perfect.
‎Exact. Precis.
‎Asta e tot.
‎Piperul e bunicel. Și chimenul.
‎Dar suspiciunea plana între noi.
‎Îmi procurasem o substanță. ‎Discretă, inodoră, toxică.
‎Eram pregătită ‎și de o catastrofă, și de un miracol.
‎O să aibă efect.
‎Adu-mi tot ce trebuie aici! ‎Încep de îndată.
‎Ce faci cu toate astea?
‎Îți educ simțul olfactiv.
‎Am notat totul cât ai lipsit.
‎Citește! Apoi vei fi pregătită.
‎Continuăm mâine-dimineață. ‎Acum odihnește-te!
‎„Moleculele mirositoare ‎sunt ca firele de praf.
‎Imaginează-ți-le ‎ca pe niște fluturi multicolori!
‎Organismul trebuie pregătit.
‎Asta așteaptă ‎douăzeci de milioane de celule olfactive.”
‎Dorian s-a întors ‎îl lumea aromelor, lumea sa.
‎Simțeam că plănuiește altceva.
‎Ai dormit bine?
‎E gustos. ‎Nu-i ușor pentru cineva fără miros.
‎Și lui îi gătești așa?
‎Tatălui copilului?
‎A șaptea.
‎Nu. E a opta săptămână.
‎Sigur îți va moșteni aroma.
‎- Vreau doar să învăț să miros. ‎- Pentru asta, îmi trebuie detalii.
‎- Ce trebuie să fac? ‎- Astea sunt cele șase arome de bază.
‎Toate mirosurile existente ‎sunt combinații între ele.
‎Încearcă!
‎Te rog.
‎Nimic?
‎Și celelalte?
‎Floral.
‎Fructat.
‎Rășinos.
‎Fă asta dimineața și seara!
‎Zi de zi. Ca să verifici.
‎Până simți că se schimbă ceva.
‎Începe de acum!
‎Dacă nu mai poți auzi…
‎și nu mai poți vedea…
‎îți rămân doar pipăitul și mirosul.
‎Mi-am canalizat toată atenția ‎spre redescoperirea simțului olfactiv.
‎A aromei și a gustului lucrurilor.
‎Mă străduiam.
‎Zi de zi. De la capăt.
‎Iar și iar.
‎Până am ajuns că cred
‎că într-adevăr se schimba ceva.
‎Bună seara!
‎Cum ți-a mers azi?
‎Bine?
‎S-a schimbat ceva?
‎Cum ți-ai pierdut mirosul?
‎Povestește-mi!
‎Era iarnă.
‎Răcisem.
‎La ce vârstă?
‎La șapte ani.
‎Și părinții?
‎Tata…
‎plecase deja.
‎- Iar mama… ‎- Erai singură.
‎Ei nu-i păsa.
‎M-a lăsat să bolesc.
‎Mirosurile sunt sentimente.
‎Amintiri.
‎Aveai șapte ani.
‎Toate mirosurile de până atunci
‎ți-au lăsat câte o urmă în creier.
‎Așa ceva nu se pierde.
‎Mirosurile copilăriei.
‎Asta e cheia. Trebuie să te întorci acolo.
‎E nebunie curată.
‎Gata! Nu funcționează.
‎Nu mă poți învăța.
‎Copiii sunt neajutorați.
‎Îi joacă fiecare cum vrea.
‎Tata a fost pastor aici.
‎Credea că sunt diavolul, ca și dumneata.
‎Dar nu e adevărat.
‎Sunt ca dumneata.
‎Ceea ce am pățit în copilărie…
‎Asta n-o putem schimba.
‎Mulțumesc pentru inspirație!
‎Înainte să plece din buncăr, ‎Dorian a creat trei arome.
‎Două, ca să-i ducă lupta.
‎Să-i atingă mărețul țel încă neîmplinit,
‎formula chimică a parfumului iubirii.
‎A treia, însă, era diferită.
‎Era un scut ‎pe care Dorian îl purta oriunde mergea.
‎Azi-dimineață, Karlotta König, alias Rex,
‎a evadat de la psihiatrie criminalistică.
‎Când s-au deschis celulele, ‎un gardian a intrat la ea.
‎El a declarat, citez:
‎„M-am uitat la ea și mi s-a strâns inima.
‎Nu puteam să respir ‎și eram incredibil de speriat.”
‎Apoi, fără niciun motiv vizibil, a leșinat
‎și König a ieșit din secția de psihiatrie.
‎Acest…
‎Acest flacon a fost găsit în celula ei.
‎GROAZĂ
‎Știm că ieri ‎a vizitat-o un necunoscut cu acte false.
‎Poate că el i-a adus flaconul.
‎Nu știm dacă a fost mâna lui Dorian.
‎În copilărie, ‎König era genială la matematică.
‎A sărit mai multe clase.
‎Apoi a avut un accident ‎și s-a ales cu o plăcuță de titan în cap.
‎Infracțiunile ei sunt cunoscute.
‎Ea a tăiat ‎glandele sudoripare ale victimelor,
‎esența aromei de om.
‎Nu știam de când zăceam acolo.
‎Simțeam că tu n-ai pățit nimic.
‎Căzătura schimbase ceva.
‎Zidul invizibil dispăruse.
‎Dar, odată cu simțul olfactiv, ‎reveniseră și amintirile.
‎Și curiozitatea.
‎Trăiește?
‎S-a rezolvat, șefu'! ‎Mulțumesc că m-ai eliberat!
‎Lividă. Nespălată. Exces de usturoi.
‎La naiba! Am mâncărimi.
‎E efectul secundar al parfumului.
‎Ia zi, parfumul… Mai există, nu?
‎O fi la cineva, nu?
‎Da. Știu la cine e.
‎Pana mea! Atunci ia-l! Îmi trebuie.
‎Nu. Facem altul, mai bun.
‎Îl vreau pe ăla. Sex fierbinte.
‎Rex, m-a inspirat cineva.
‎O femeie.
‎Va fi ceva delicat,
‎într-o mie de culori.
‎Foarte diferit de prima încercare.
‎O să ne iubească. ‎L'amour.
‎Trebuie să găsesc formula,
‎compoziția exactă.
‎La templu.
‎Apoi o să-ți spun ‎la cine e parfumul vechi.
‎Stai! N-o să se mai întâmple!
‎Stefan! Ascultă!
‎De când ți-a revenit mirosul?
‎De când sunt însărcinată.
‎Ne-am mutat la țară, ‎în casa veche găsită de Juro.
‎Putea fi minunat
‎dacă nu era minciuna ‎care ne lega și ne înstrăina.
‎Știam că nu puteam ‎să continuăm prea mult așa.
‎ANCHETATORII ÎNTEȚESC CĂUTĂRILE
‎PSIHIATRIE CRIMINALISTICĂ
‎Parohia Sf. Alfons.
‎Sunny Valentin. Am sunat mai devreme.
‎Pentru o programare ‎la pastorul Abel Welsch.
‎- V-am spus că e bolnav. ‎- Știu că nu îi e bine.
‎Vreau doar o scurtă discuție ‎despre fiul lui, Dorian.
‎Bine, atunci… Să văd ce spune pastorul.
‎Mulțumesc. Aștept.
‎Ce bine că ați venit!
‎Momentan nu pot să dau de el.
‎Bine, dați-mi de veste când are timp!
‎Da. Eventual vă sunăm pentru programare.
‎- Bine. Minunat! Mulțumesc! ‎- La revedere!
‎Juro, m-am gândit să-ți facem o vizită.
‎Toate bune?
‎E superb aici.
‎Nu!
‎Am căutat un indiciu din trecutul lui, ‎ca să mă apropii de Dorian.
‎Numele lui de botez era „Noah”.
‎Duhoarea aia înfiorătoare…
‎Nimeni nu putea sta în preajma lui.
‎Până și mamei lui îi era greu.
‎Băga spaima în oameni.
‎La un moment dat, ‎a înțeles că avea legătură cu mirosul lui.
‎Deodată, a vrut să creeze o aromă de om.
‎O fată mai mare decât el
‎pe care n-o plăcea nimeni, Rex,
‎l-a ajutat la asta.
‎Biserica din Africa ‎îmi trimisese un mic cimpanzeu.
‎Hai, Rex! Mai repede! O să salvăm lumea.
‎Au vrut să-i extragă aroma.
‎Fiindcă era asemănătoare cu cea de om.
‎Era un păcat.
‎Era posedat de diavol.
‎Am vrut să-l ajut.
‎- Nu! Te rog, nu! ‎- Nasul!
‎- Nu te mișca! ‎- Nu! Tată!
‎Nu l-am putut opri.
‎Nimeni nu a putut.
‎Iubirea.
‎Iubirea miroase a…
‎Greșit!
‎PERLĂ
‎Cine e femeia din buncăr?
‎Și ce-i cu perla? Ce e formula asta nouă?
‎Ce-are a face cu femeia aia? ‎Și la cine e parfumul cel vechi?
‎Încetează! O să-ți spun la un moment dat.
‎Nu… N-am vrut să…
‎E prea frig. Vreau să plec de aici.
‎Acum trebuie să iasă bine.
‎Trebuie să fie exactă.
‎Doar aici se poate.
‎Doar aici o pot descoperi. În templu.
‎Și încă n-am terminat.
‎N-am decât începutul.
‎N-o poți termina acolo?
‎În fabrică ai tot ce îți trebuie.
‎Lucrează acolo, dacă vrei! ‎Și începe cu materia primă!
‎Începem?
‎- Producem? ‎- Da. Deja simt mirosul pe limbă.
‎Am ajuns, în sfârșit, ‎în locul unde începuse totul.
‎PERLĂ
‎Mulțumesc pentru inspirație!
‎Ce frumoasă materie primă!
‎I-am transmis un semnal lui Dorian.
‎Voiam să știe că îl caut.
‎- Îți spun la cine e. ‎- La cine?
‎Ea a dat foc templului.
‎A furat parfumul din laborator.
‎Trebuie să plătească.
‎Juro?
‎Unde e?
‎Știu că e la tine.
‎Dă-mi-l! Îmi trebuie mie.
‎Haide!
‎Dă-mi-l!
‎Hai odată!
‎Drăcia dracu'! Știu că e aici!
‎Spune-mi unde l-ai ascuns!
‎Bine.
‎Hai să vorbim pe șleau! ‎Nu-l poți păstra, știi?
‎Uite! Cu ăsta disec materia primă.
‎E un proces controlat.
‎Apoi se fierbe.
‎Fierbe și iar fierbe.
‎Până e Dorian gata.
‎Hai! Fă-o!
‎Fă-o pentru plodul tău de căcat!
‎Dă-mi-l!
‎Te rog, dă-mi-l!
‎Altceva nu am.
‎Am mai mare nevoie de el decât tine.
‎Lasă-l! Renunță la el!
‎Te rog!
‎Sunny…
‎Ați găsit urme în curte?
‎Susi! Vreau analiza ADN!
‎Și vecinii?
‎Deocamdată, nimic.
‎Bună!
‎Bine că ne-a sunat Juro.
‎Nici aici nu e nimic!
‎- Mă duc în living. ‎- Bine.
‎Karlotta König ‎și-a lăsat amprentele în toată casa.
‎A fost aici.
‎Da, când am…
‎Când am ajuns acasă, aseară.
‎Casa fusese răscolită și apoi…
‎- Nu mai știu. Am leșinat. ‎- Ai leșinat?
‎Am găsit ceva.
‎O baltă de cinci litri de sânge pe drum. ‎Grupa sanguină a lui König.
‎Plăcuța ei de titan era în șanț.
‎Dar unde e cadavrul?
‎Criminaliștii au terminat. ‎Îți poți folosi lucrurile.
‎Doar arunc o privire.
‎Ce se petrece? Sunny se comportă bizar.
‎- Vă drogați? ‎- Ce? Nu.
‎Juro, ai o familie.
‎Doi copii și o iubită însărcinată.
‎Ai fost la Rosa azi-noapte?
‎Da, am…
‎Nu poți avea două femei.
‎De ce faci asta?
‎Nimeni nu era mai de nădejde ca tine.
‎- Acum ești la polul opus. ‎- Da. Și mă sperie ca dracu'.
‎Tina, cred că…
‎Cred că-mi pierd mințile.
‎Trebuia să-l las pe Juro.
‎Uită-te la mine! Inspiră adânc!
‎Era mai bine pentru toată lumea.
‎Scuze, nu pot să mănânc.
‎Te așteaptă familia.
‎Îmi…
‎Sunny…
‎Și eu, și Dorian rămăseserăm fără sprijin.
‎Eram singuri.
‎Am văzut la știri că Rex…
‎Nu pot fără ea.
‎Recoltarea, tăierea pielii, ‎a materiei prime…
‎Mi-e imposibil fără ea.
‎Cândva mi-ai povestit ceva asemănător.
‎Te rog, răspunde-mi!
‎În disperarea sa, Dorian contactase ‎un parfumier pe care îl admira.
‎PERLĂ
‎Dar ceea ce îl tulbura peste măsură
‎era că îi lipsea inspirația ‎ca să-și desăvârșească formula.
‎Nu putea fără mine.
‎M-am silit să îngrop ‎ce rămăsese din parfum.
‎Sunt de ceva vreme prin preajmă.
‎Ne-am făcut rău unul altuia.
‎Ai nevoie de parfumul meu.
‎Iar eu am nevoie de tine ‎ca să-l desăvârșesc.
‎Niciodată.
‎Ba da.
‎Era îngropat în fața casei tale.
‎Trebuie să fii muza mea.
‎Inspirația mea.
‎Vei fi fericită. Crede-mă!
‎Nu te teme!
‎Totul va fi bine.
‎Ce este?
‎- Ești rece. ‎- Nu.
‎Ești rece. E mai presus de voința ta.
‎Nu poți.
‎Nu ai cum.
‎Ce e?
‎- Cum să… ‎- Nu-i nimic.
‎Cum să creezi iubire, ‎dacă nu știi să iubești?
‎Nu te pot ajuta.
‎Nu știi… despre ce vorbești.
‎Boule!
‎Iubirea adevărată nu apare cu forța. ‎Ea vine la tine. Fără efort.
‎- Bună! ‎- Câtă creativitate!
‎Poți să-mi spui „Jackie”.
‎Tot fugită de acasă?
‎Parfumierul pe care îl așteptase Dorian
‎era Moritz de Vries.
‎Și el căutase ani în șir ‎un parfum al iubirii.
‎Perla.
‎Ăsta e secretul tău?
‎Mi-ați citit mesajele.
‎- V-am adus ceva. ‎- Asta?
‎- Ce e? ‎- Ce e perla?
‎- Cum se deschide? ‎- Am întrebat primul.
‎Perla e ultima.
‎E inima parfumului.
‎Cum se deschide?
‎Ce este?
‎Mecanismul iubirii.
‎Cum funcționează?
‎Extrage aroma corpului prin pori.
‎Fără să lase urme.
‎Fără tăieturi.
‎Un vacuum.
‎Da. Un vacuum.
‎Problema e cuțitul.
‎Când atingem ceva, îi alterăm unicitatea.
‎Dacă îl tăiem…
‎l-am distrus complet.
‎Problema e forța, impactul ‎pe care îl avem când vrem să obținem ceva.
‎Iar acest mecanism ‎vă poate rezolva toate problemele.
‎Ce e perla?
‎Ezitați.
‎Nu am talent înnăscut.
‎Am învățat mai totul singur.
‎Mă frământă gânduri întunecate.
‎Întunericul…
‎Nu vă fie teamă de el!
‎Aveți nevoie…
‎de puțină ușurare.
‎Mințile împovărate nu pot zbura.
‎Cu asta, veți avea mirosul ‎de o mie de ori mai sensibil.
‎Cu încetul, ieșeam din mrejele parfumului.
‎Așadar, nu-mi spuneți ce e perla.
‎Bine, atunci…
‎Vremurile bune s-au sfârșit.
‎Dacă nu știu ce e iubirea, ‎fiindcă n-am trăit-o,
‎o să mai reușesc?
‎Ce aveți toți cu iubirea?
‎L-am căutat.
‎Dar acum Dorian mi-o luase înainte.
‎Bună, Sunny! Sunt Stefan.
‎Voiam să stau câteva nopți la tine. ‎Cu Jackie.
‎Mă întrebam dacă aș putea.
‎- Unde e? ‎- Undeva în direcția aia.
‎Stefan! Unde ești?
‎Nu știam ‎că Dorian mă urmărise în tot acest timp.
‎Altfel nu i-aș fi primit la mine.
‎Salut, colega! ‎Unde ești? Deja ne lipsești.
‎Bună! Am sosit!
‎Stefan?
‎Dorian lăsase un mesaj.
‎Voia să vin la el.
‎Era o capcană, știam asta.
‎Ascultă!
‎Jackie!
‎La dracu'!
‎Stefan!
‎Sunt aici.
‎Sunny.
‎Perla ta m-a inspirat din nou.
‎Aroma de bebeluș.
‎Am știut de când eram în buncăr.
‎Un bebeluș trebuie să fie ‎inima noii mele formule.
‎Un bebeluș, ‎cea mai frumoasă aromă din lume.
‎Ai dreptate. Nu știu nimic despre iubire.
‎Dar încă nu mă dau bătut.
‎O să mă înveți tu.
‎Adevărata iubire.
‎A trebuit s-o fac. Altfel nu veneai.
‎Uite ce frumos e aici!
‎Sclipiri pretutindeni.
‎Locul tău e lângă mine.
‎Bebelușul tău, eu…
‎Și tu. Suntem o familie.
‎Ăsta e destinul nostru.
‎A fost de la bun început.
‎De când ne-am cunoscut.
‎N-o să mai simți în veci mirosuri.
‎O purtasem la mine de atunci. ‎Substanța toxică și inodoră.
‎I-am răpit lui Dorian rațiunea de a trăi.
‎Visul lui la parfumul adevăratei iubiri.
‎Talentul unic de a recunoaște mirosuri, ‎de a le reține și conserva.
‎Eram liberă.
‎Nimeni nu a aflat ce se întâmplase.
‎Nici măcar Juro, tatăl tău.
‎Visurile mele…
‎nu le va putea îngrădi nimeni.
‎Într-o bună zi…
‎vom construi împreună ‎un balon cu aer cald.
‎Apoi vom împrăștia…
‎parfumul meu…
‎peste țări, orașe și munți.
‎Până când toată ura…
‎va deveni iubire.
‎Acum îți cunoști povestea.
‎Nu ai de ce să te temi.
‎Uite, acum o să…
‎Subtitrarea Liana Oprea