Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
- Přečti to. - No tak!
Přečti to.
- Prosím, přečti to. - Přečti ten dopis!
Prosím, přečti to!
„Drahý Goffredo, tímto dopisem Ti přeji veselé Vánoce.“
Ticho, děti! Seřaďte se do dvojic. Tak honem.
Oko, uhrančivý pohled, petržel a fenykl.
Matko představená.
Co tu děláte po tmě?
Sestro Caterino, rozhrňte žaluzie. Lavinio, otevři.
„Film, který je neohrabaně a volně inspirovaný dopisem.
Ten poslala spisovatelka Elsa Moranteová svému příteli Goffredu Fofimu.
Napsala a režírovala Alice Rohrwacherová.“
Jak to, že jste si neustlaly postele? Zrovna dnes, když je Štědrý den.
- Já svoji ustlala. - Ano, Serafino, všimla jsem si.
- Tak šup. - Ne, prosím, ne, Matko Fioralbo.
- Stáhněte žaluzie. - Proč?
Protože mě zaklejí.
Co je to za nesmysl? Kletby? O kletbách tu nemluvíme. Vstaň, Olgo.
- Ustlala sis řádně postel? - Ano, ale oni mě zaklejí.
Protože strávím Vánoce s rodinou
- a oni ne. - „S rodinou…“ Takový nesmysl.
Je známo, že máme všichni stejného otce.
Teď se rozlučte s kamarádkou.
Veselé Vánoce, Olgo.
Půjdeme. Tvoje teta je unavená a nemůžeme ji nechat déle čekat.
Nestihneš kočár.
Bon appétit.
Ihned si ustelte postele.
Pospěš, honem!
Posuň se, nevidím!
- Můžu se taky podívat? - Ne! Pšt!
Její teta je ošklivá.
- Veselé Vánoce. - Veselé Vánoce.
Ven! Zmizni!
Drahý Goffredo, tímto dopisem
Ti přeji veselé Vánoce
a šťastný Nový rok.
A zároveň Ti povím skutečný příběh,
vlastně částečně skutečný,
který se stal už dávno.
Příběh se odehrál během vánočních svátků
v katolické škole.
24. PROSINCE, ŠTĚDRÝ DEN, 9:00
Haló! Může někdo otevřít bránu?
Holčičky?
Sirotci? Svatí? Otevřete bránu! Musím s vámi mluvit.
Haló?
- Ustup. - Běž pryč.
- Ahoj, holčičky. - Co byste ráda, paní?
Udělejte pro mou neklidnou duši něco hezkého.
Všichni víme, že vaše modlitby Panna Marie vyslyší.
Nevinné modlitby pocházející od nevinných duší.
Prosím vás, nezapomeňte na mě. Modlete se za mého milého.
Ano? Pomodlíte se za něj?
Dobře, pomodlíme.
Okamžik, ukážu vám, jak vypadá.
Vidíte, jak je pohledný? Vidíte ho?
Je krásný.
Holky, proč stojíte u okna?
Jak se jmenuje, paní? Jak mu říkají?
Slípky zvědavé.
Slečno, jestli chcete s děvčaty mluvit, přijďte, prosím, do ústavu.
Mohu jim dát jen jméno dotyčného?
- Čemu se smějete? - Vašemu knírku!
Honem se oblečte. Tempus fugit, však to znáte.
Je tam zima!
- Mrzneme. - Zima je požehnáním!
Požehnána je noc, kdy se narodil náš pán Ježíš Kristus.
Teplo vám bude, až půjdete do pekla.
Obklopeni plameny ďábla a dušemi hříšníků.
Kde to je?
- Co jsi to ztratila? - Kde je to?
Nevím. Moc mě to mrzí.
Serafino, naplnila jsi to?
- Až po okraj. - Kde to je?
Honem.
24. PROSINCE, ŠTĚDRÝ DEN, 10:55
Je strašná zima.
Zapni si tuniku.
Tak, co nám ještě chybí? Šaty. Tohle patří Serafině. Tak prosím.
Počkej na srdce. Prosím. Posaď se.
Tohle je pro tebe. Počkej.
Srdce. Koruna. Posaď se. Křídla přijdou později.
Křídla přijdou později. Počkej, pojď sem.
Pomůžu ti s tím.
Tak, šup šup.
Ještě nejste připravené? Sestry, už poběží zprávy.
- Zprávy! - Honem, zapněte rádio!
Seřaďte se!
Nikdo se ani nepohne, jinak ztratíme signál.
Italské…
italské legie, i přes nepřízeň počasí
a po čtyřech dnech odvážného boje
zaznamenaly velký úspěch.
Proti nepříteli s výraznou početní převahou
se Italové během prvního dne drželi statečně.
V následujících třech dnech se bitva rychle posouvala kupředu
a vedla k dobití tří železničních stanic.
…naše dělostřelectvo v akci při protiofenzivním manévru.
Jeden novinář píše: „Útok našich vojáků je mimořádný.“
Přicházejí britské výpady.
Naše dělostřelectvo intenzivně opětuje palbu.
Některé tanky nepřítele byly přímo zasaženy.
…při těchto nízkých teplotách
- se podmínky… - Floro.
Co tu děláš? Řekla jsem ti, že máš zůstat v posteli.
Nachladíš se. Běž!
Vy poslouchejte dál. Seřaďte se. Já se hned vrátím.
Operativní plán nepřítele…
byl zcela zmařen.
Co to je?
Serafino, co jsi to provedla?
Nikdo nejde.
…Italové…
Líbej mě, lásko, líbej mě na ústa
Líbej mě, lásko, líbej mě na ústa.
Ihned tu věc vypněte! Okamžitě!
Tak ticho!
Mýdlem.
Pořádně ho vydrhneme. Smyjeme ta škaredá slova.
Že zrovna dnes.
Jak můžeme jen tak zpívat a tančit, když naši bratři trpí?
Je to šílenství.
Jakým démonem jste posedlí?
Co se tu děje?
Šílenství. Jdi.
A ty?
Já nezpívala.
Text té písničky…
Když si na ni vzpomeneš, vybaví se ti?
Líbej mě…
Líbej mě na ústa…
- Takže ano. - Ale já ji nezpívala.
„Já, já, já!“ Jak můžeš být tak nestydatá?
Jestli si ta slova pamatuješ, znamená to, že jsi zpívat chtěla.
Vidíte, holky. Serafina si myslí, že je nevinná.
Ale provinila se víc než vy. Někdy je hřích náhodný.
Serafina je tedy nestydatá.
24. PROSINCE, ŠTĚDRÝ VEČER, PŮLNOC
25. PROSINCE, VÁNOCE!
Narodil se!
Narodil se na východě!
Pojďte. Pojďte a pomodlete se s našimi děvčaty.
Záhada zrození je silná a zázračná. Pojďte.
Pojďte a poproste sirotky o milost.
Donesla jsem nějaké hrušky, matko. Je to vše, co mám, ale jsou chutné.
Pomodlete se, prosím, za mého syna. Bojuje ve válce.
Naposledy jsem ho viděla loni v létě.
Ta válka je strašlivá.
- Jmenuje se Luigino. - Luigino.
- Luigino.
Luigino.
- Děkuji. - Je řada na mně. Matko.
Přinesla jsem vám olej.
Stav manžela se nelepší. Je vším, co mám.
Všichni ostatní zemřeli ve válce nebo hlady.
Pomodlete se za něj, prosím, Matko. Jmenuje se Mario.
- Mario. - Mario.
Promiňte, prosím.
Promiňte mi, upekla jsem vám výborný koláč.
Spotřebovala jsem na něj 70 vajec.
- Opravdu? - Ano, je to zuppa inglese.
- Anglická polévka? - Tak se mu říká, ale je to italsky.
- Mohu ho ukázat dětem? - Ne, nesmějí se pohnout.
Slyší mě?
- Ano, slyší. - Tak já jen…
- Prosím. - Děkuji.
- Sedmdesát vajec v takovéto době? - Šílenství.
- A plýtvání. - Ano.
Holčičky.
Musíte se pomodlit za mého milého.
Za hraběte Aldovrandiho-Cozzu.
Aldobrandi-Cozza.
- Ne, je to „Aldovrandi,“ s „v“. - Aldovrandi-Cozza.
Už na mě nejspíš zapomněl. Jeho srdce patří jiné.
Ten surovec mě už nechce. Ne, ne. Není to žádný surovec.
Ve skutečnosti je to anděl.
Jen je trochu zmatený, ta žena ho klame.
- Rozumíte? Klame ho. - Madam.
Děkujeme, madam. Kdybyste mohla poodejít kousek stranou.
- Ať se děvčata soustředí. - Musíte se modlit.
- Pomodlete se, aby přišel zas k rozumu. - Tak učiníme.
A… okamžik! Aby byly vaše modlitby ještě účinnější,
přinesla jsem vám vynikající koláč zuppa inglese.
- Je plněný krémem a čokoládou. - Děvčata se musí soustředit.
- Jistě! - Nechte je při čistých myšlenkách.
- Půjdu zapálit svíčku. - Ano, jděte.
Fernando. Fernando?
Pojď blíž. Slyšíš něco v mojí hlavě?
Ne.
Tereso, slyšíš něco?
Pořád ta slova slyším. Nechtějí mě opustit.
Slyším je. Polib mě, polib mě, lásko, na ústa.
Polib mě, polib mě…
Matka představená říkala, že je to proto, že jsi nemrava.
To stačí, děvčata. Honem do postele.
A buďte zticha.
25. PROSINCE, VÁNOCE, 12:30
Tady je 27 lir. Máme hrušky, sušené maso a olej.
- A ten koláč. - Skoro nic.
- A došlo mýdlo. - Už?
Narovnej se. A ty taky.
Hotovo.
Dobrá, děvčata.
V tento posvátný den děkujeme našemu Pánu za tento pokrm.
Jako první chod máme
domácí fettuccine. A jako druhý chod se podává…
hruška.
A jako dezert bude zuppa inglese.
Ten nám upekla jedna hodná paní.
Na upečení tohoto koláče spotřebovala 70 vajíček.
Aspoň tak to tvrdila. Teď buďte hodné a pomodlete se.
Paoletto? Zavolej prosím biskupovat posla. Jestli můžeš.
- Ne, ale… - Jídlo ti ohřejeme.
Biskupova posla?
Chci mu poslat dárek k Vánocům, než se setmí.
- Dobře. - Může nám to pomoct. Tak honem.
Prosím.
Počkejte, prosím.
- Matko, posel už dorazil. - Okamžik.
Děvčata, podívejte se na ten krásný koláč.
Ten je krásný.
Moment.
Dcery. Děti Boží.
V tento posvátný den a časech hladu
vás žádám, abyste pomyslely na všechny děti, které nemají co jíst.
Mysleme na ně a poskytněme oběť pro Krista.
Všechny, které sedíte o tohoto stolu…
byste si pochutnaly na kousku tohoto koláče.
Přicházím však s návrhem.
Vzdejte se kousku koláče
a nabídněte ho jako malou oběť našemu Pánu.
Všechny hodné holčičky, které jsou ochotny obětovat svou porci,
nechť teď povstanou.
Serafino, ty jsi mě neslyšela?
Tak proč si nestoupneš?
Všechny hodné holčičky vstaly.
A ty ne?
Jsem nemravná.
Sama jste to řekla.
Jen na to pomyslete, Matko.
Jsi bezohledná!
- Okamžitě mi jdi z očí! Tak šup! - Holky, běžte!
Hned! Serafino, ty taky! Pojď, honem.
Honem.
A vyžeň toho psa!
Tak utíkej ven!
Sestro. Takže?
Jen okamžik.
Matko.
Paoletto, co k tomu víc říct? Podívej se sama.
Je to důkaz toho, že jsme v naší škole přišli o ovečku. O lakomou holku.
Rozumím. Ale proč jsem měla zaběhnout pro biskupova posla?
No, proč myslíš?
Chtěla jsem ten obrovský koláč darovat biskupovi.
Ale teď už to nejde. Vymysli si výmluvu.
Dej mu růženec, rychle!
Prosím.
- Matko, co budeme s tím koláčem dělat? - Nechci o něm slyšet.
Víš, že je mi ze sladkého špatně.
A ty… nechme to být.
- Ano, ale… - Nech mě být.
Matko, prosím. Netrap se tak.
- Přeci jen jsou Vánoce. - „Přeci jen jsou Vánoce.“
A vy jste kdo?
Veselé Vánoce. Já jsem kominík.
Spočítal jsem si odpracované hodiny. Vyčistili jsme všechny komíny.
- A opravili střechy. - Ano.
- A opravili rozbité okapy. - Ano.
Bude to 25 lir.
- Tady máte pět lir. Přijďte příští rok. - To ale nestačí!
- Je náš hodně. - Prosím, odejděte.
- Ti ostatní, co mi pomáhali… - Ihned odejděte.
…chtějí oslavit Vánoce.
- Vidíte… - Ano?
- Vidíte ten koláč? - Vypadá hezky.
Ano, vezměte si ho s sebou.
A zmizte mi z očí.
Tak honem, odchod.
Taková protiva.
Požádat je, aby zaplatily, to můžu rovnou Boha požádat o zázrak.
- Goffredo! - Goffredo!
Co je to za koláč?
Tak pojďte, jdeme!
- Já chci taky. - Já taky!
- Ještě trochu. - Máme štěstí, že je Serafina nemrava.
Můžu dostat taky?
- Já chci taky kousek! - Já taky!
- Je výborný. - Děkuju, Serafino.
A to je příběh o tom,
drahý Goffredo, jak kominík utekl
s velkým, obřím koláčem zuppa inglese
a pochutnal si na něm s přáteli,
ostatními kominíky.
Ne!
Ne…
Taková škoda…
Konec!
A jaké z toho plyne ponaučení?
Podívej se, co udělal!
Podívej se na to!
Pojďte, sníme ho. Je dobrý.
- Dejte si. - Je moc dobrý.
Je moc dobrý. Dobře tu pečou.
Výborný!
- Jo, chutná mi. - To teda!
Konec. A jaké z toho plyne ponaučení?
Já nevím, kdo ví?
Cesty osudu jsou záhadné.
Překlad titulků: Jana Markova