Downloaded from YTS.MX
- Mizu? Hogy vagy? - Minden oké. Mi a pálya?
Official YIFY movies site: YTS.MX
LeBron, te oda ülj!
- LeBron, te ide. - Oké.
- LeBron ide, Kobe abba a sarokba.
Szóval elhoztátok az aranyat. Mit jelent számodra ez a siker?
Kiemelten fontos. A hazádat képviseled,
és a többi nemzet legjobb kosarasaival kell megküzdened.
Ez számomra óriási jelentőséggel bír.
Mikor tudatosult, hogy valami nagyobb részese vagy?
Igazából minden áldott nap szembesülök vele.
Mikor elmegyek bevásárolni, beugrom egy kávéért,
megszólítanak: „Hozd haza az aranyat!
Meglátok egy Celtics-mezes csávót, ki tudnám nyírni.
Garnett-mez van rajta, felkapom a vizet.
Készülök, mit fog okoskodni a döntővel kapcsolatban.
„Hozd haza az aranyat!'
Ennyi.
Ennyi. „Hozd haza az aranyat!”
Köszöntjük önöket Pekingből,
a 2008-as nyári olimpiai játékok megnyitóünnepségéről!
Elérkezett hát a pillanat.
Kína és a világ szeme a Nemzeti Stadionra szegeződik.
Aki követi a kosárlabdát, bizonyára tudja, mi az idei csapat beceneve.
A Redeem Team.
A Redeem Team nevet kapták.
Redeem Team.
Vagyis „jóvátevő csapat” a korábbi nemzetközi fiaskók után.
Ez az olimpiai kosárlabda új korszaka, ahol már nem az USA uralja a sportágat.
Hogy a pénz, az NBA mohósága hatással van-e a versenyszellemünkre?
Igen, mondhatjuk.
Nem tisztelnek többé a nemzetközi porondon,
és már saját magunkat sem tiszteljük.
- Melo, mi történt a pályán? - Nem tudom. Nem játszottam.
Áradtak felénk a negatív indulatok.
És ebben a káoszba mindenki behozta a saját sztoriját.
Kobe bezárkózott. Úgy tűnt, nem találja a közös nevezőt.
Úgy éreztem, én vagyok a világ legjobbja, de még nem bizonyítottam eleget.
Mintha valami kísértené az összes akciót. A kudarc kísértete.
A 2008-as csapat ki volt éhezve a sikerre.
Sok mindent be akartunk bizonyítani.
És nemcsak a kosárlabda terén.
2008 JÚLIUSA LAS VEGAS, NEVADA ÁLLAM
Gyerünk, Mike!
EGY HÓNAP A PEKINGI OLIMPIÁIG
Edzőként ez a legfontosabb, amit tehetünk.
Az elmúlt két évben megtapasztaltam,
milyen bátrak vagytok, hogy mekkora szívetek van.
A csapat a nemzetközi sikerre lett összerakva.
Nálunk van a világ három legjobb irányítója.
Nálunk van Dwayne,
Carmelo, LeBron
és Kobe.
Tizenkét olyan játékosunk van,
akik kurvára képesek megnyerni ezt az olimpiát,
és nem tudhatjátok, a kulcspillanatokban ki lesz az,
akinek kiemelkedő szerepet kell vállalnia a sikerben.
Itt vagyok szélen!
Sokuk nem volt az a kimondott csapatjátékos.
Kobe külön létezett.
LeBron még nem bizonyította, hogy képes a hátán vinni a csapatot.
A csapat élén pedig egy exkatona állt.
Ez volt életük kihívása.
Vidd előre, haver!
Hogyan fogunk nyerni? Mit akarunk egyáltalán nyerni?
Mit szeretnénk letenni az asztalra?
Megelégszünk azzal, hogy kijutunk a kibaszott olimpiára?
Ha csak ezért vagytok itt, az nekem kevés.
Ne felejtsük el, hogy 2004 óta egyik kudarc követte a másikat!
A Team USA sosem látott gödörbe került.
Ha az amerikai csapatban játszol, csak a győzelem elfogadható.
Tökéletesnek kell lenned. Ezek a srácok nem voltak azok.
1936 ÉS 84 KÖZÖTT AZ USA OLIMPIAI CSAPATA EGYETEMI JÁTÉKOSOKBÓL ÁLLT
Az eredményjelző mindent elmond: USA-Oroszország, 89-55.
Az Egyesült Államok pedig megvédte világbajnoki címét.
RÓMA 1960
EZ IDŐ ALATT A MÉRLEG: KILENC ARANY, EGYETLEN VERESÉG
Az aranyérmes az Amerikai Egyesült Államok!
TOKIÓ 1964
Egyesült Államok!
MEXIKÓVÁROS 1968
Ismét veretlenül bajnok az amerikai válogatott.
Előre elkönyvelték, hogy kosárlabdában Amerika nyeri az aranyat.
Egy szoros meccsnek is…
ÚJSÁGÍRÓ
hírértéke volt.
Az amerikai kosárlabda egyeduralkodó volt, itt játszottak a legnagyobb sztárok,
de kezdtük elhinni, hogy már attól jobbak vagyunk…
ÚJSÁGÍRÓ
hogy amerikaiak vagyunk.
Hogy egy európai vagy dél-amerikai
nem lehet elég jó, mert nem amerikai.
De ez nem így volt.
Ugyanolyan alapképességeik voltak, mint nekünk.
SZÖUL 1988
Köszöntjük nézőinket az USA és a Szovjetunió közötti elődöntőben.
Vágni lehet a feszültséget.
És elkezdődött!
ELSŐ FÉLIDŐ
Utoljára 16 éve csaptak össze Münchenben,
ahol az amerikai olimpiai kosárcsapat egyetlen vereségét szenvedte el.
Az amerikai szurkolók…
ÚJSÁGÍRÓ
biztosra vették a sikert.
„Az olimpiákon rólunk szól a játék.
Mi fedeztük fel, akárkit legyőzünk.” Legalább is így hittük.
Coles, kemény védekezés, Sabonis leszedi, kettő az egy ellen.
Marčiulionis,
és ezzel révbe is értek a szovjetek.
SZOVJETUNIÓ 82 - 76 USA
Az Egyesült Államok leforrázva kulloghat haza.
Hogy mekkora győzelem volt? Az USA 84-1-es olimpiai mérleggel jött,
tízből kilenc arannyal a tarsolyában.
Lehet, hogy a szovjetek elleni vereség hozhatja el a pillanatot Amerika számára,
hogy NBA-sztárok is részt vegyenek az olimpián.
A USA Basketball bepánikolt, és azt mondta:
„Olyan csapatot kell összerakni, ami az amerikai kosárlabdát képviseli.”
Na és ki bukkant fel 1992-ben?
Hölgyeim és uraim! Íme, az amerikai Dream Team!
Meglehet, ez a legkiválóbb együttes a csapatsportok történetében.
Amikor az ellenfél kér autogramot a meccs előtt,
TULAJDONOS
az azért nem kis fegyvertény.
Derekasan küzdöttek, de gyakorlatilag lemostuk őket.
Mondhatni az USA újra régi dicsőségében ragyogott.
A Dream Team nem a hazafiságról szólt.
DREAM TEAM-ÁLOM AZ OLIMPIA MINT NBA-PROMÓ?
Nem Amerikáért játszottak, hanem az NBA-ért.
ÜDV NBA
Ők hát a Dream Team.
Céljuk, hogy visszaszerezzék az amerikai kosárlabda becsületét,
és nem mellékesen az, hogy kiváló üzletet csináljanak.
Ez egy kiváló amerikai termék, és szeretnénk az egész világon reklámozni…
AZ NBA BIZTOSA
olyan stílusosan és sikeresen, amennyire csak lehet.
Ez a világsztárokból álló csapat már-már túl jó.
Sokak szerint újra egyetemistákat kéne küldeni. Így túl könnyű.
Ennyi erővel zárjuk ki az afrikai futókat a 10 000 méteres távról!
Olyan könnyűnek tűnik, ahogy ők csinálják.
A legjobbunkat nyújtjuk, és ez csodálatos a kosárlabda számára.
Az 1998-as NBA-draft 9. helyén
a Milwaukee Bucks választottja
Dirk Nowitzki Würzburgból, Németországból.
A San Antonio Spurs választottja
az argentin Emanuel Ginóbili.
Az Atlanta Hawks választottja
Pau Gasol,
az FC Barcelonából, Spanyolországból.
A kosárlabda ezután világszerte szintet lépett.
VEZETŐEDZŐ
A nemzetközi kosárlabda ugrásszerűen javult.
Jött a Dream Team sztárjai által inspirált következő hullám.
Sokkal versenyképesebbek voltak, és sokkal veszélyesebbek az USA-ra.
A kosárlabda 1992-ben globális sporttá vált,
és a világ elkezdett ránk felzárkózni.
És jöttek a különböző nemzetek,
tehetséges játékosokkal, akik már megtanulták az alapokat.
A világ már nem félt tőlünk. A félelemfaktornak lőttek.
Honfitársaim!
E percekben…
2003 MÁRCIUSA
az amerikai és koalíciós erők megkezdték Irak leszerelését
és népének felszabadítását,
óriási veszélytől védve meg a világot.
17 HÓNAP AZ ATHÉNI OLIMPIÁIG
És most a közelgő görögországi olimpiáról.
A terrorizmustól való félelem miatt az amerikai férfi kosárlabdacsapat kerete
még bizonytalan.
A legnevesebb NBA-sztárok négyévente elutaznak az aranyért,
de ezúttal többen kimaradnának.
Larry Bird edző már minden létező kifogást hallott.
Jason Kidd a térdét fájlalja,
Shaquille O'Neal kivárná, meddig jut a Lakers a rájátszásban.
Ha megnézzük a 2004-es olimpia körüli hangulatot,
ez az első nyári olimpia szeptember 11-e után.
Irak megszállása sokak számára az amerikaik önkényének ékes példája,
és egyre kevésbé látják őket szívesen a világ számos pontján.
Jogosak voltak a biztonsággal kapcsolatos aggodalmak.
És ezek a játékosok, akik már 96-ban és 2000-ben is szerepeltek,
nem érezték szükségét az ismétlésnek.
Emlékszem, követtem a tévében,
hogy sem ez, sem az nem akar menni. És egyre csak nőtt a számuk.
Az NBA nagy hangsúlyt fektetett arra,
hogy a jövő sztárjait is beépítse a csapatba.
Dwayne Wade-et,
Carmelo Anthonyt,
és LeBron Jamest.
Szerintem nem érdemeltem ki a lehetőséget.
Ez volt az első nyaram NBA-újoncként,
és inkább a barátaim, a családom és az edzés körül forogtak a gondolataim.
Az első idényem után történt. Chicagóban nyaraltam a családommal,
és felhívtak, játszanék-e az olimpiai csapatban.
Mire én: „Mi van?”
Kilencen mondták vissza.
Be kellett tölteni a helyeket, és felhívtak:
„Nem akartok beszállni a csapatba?”
Én meg: „Még szép! Csapjunk bele!”
CARMELO AZ OLIMPIAI KERETBEN
„Te jó ég! Ezek azt akarják, hogy játsszak ebben a hihetetlen csapatban!
Repülök!”
Aztán kaptunk egy hívást:
„Ha játszani akartok, két hét múlva jelenésetek van Jacksonville-ben.”
Nem tudtuk, mire számítsunk. Mindenki kihátrált.
Ez volt a mi nagy esélyünk, hogy elhozzuk az aranyat.
2004 JÚLIUSA JACKSONVILLE, FLORIDA
Emlékszem a pillanatra, amikor…
3 HÉT AZ ATHÉNI OLIMPIÁIG
először láttam a csapatot.
Mint két külön csapat.
Az egyikben AI, Marbury, Tim Duncan.
A másikban a fiatal srácok, az újoncok, akik nemrég csöppentek a ligába.
Nézz rá erre az csikócsapatra! Én, Melo, D Wade.
Próbáltunk rájönni, hogy illünk mi a képbe.
Fiatalok voltunk. Volt lépéshiba, zsákolás, alley-oop.
Volt egyfajta szakadék a két brigád között.
Itt volt ez a csapat újonc a fedélzeten.
Az öregebb játékosok meg:
„Ez a mi feladatunk, majd mi megoldjuk.”
És ott volt Larry Brown.
Kialakult egy játékrendszer az elmúlt öt-hat évben.
VEZETŐEDZŐ
De most változtatnunk kell.
Itt volt egy csapat srác,
akikkel az edző szerintem be akarta bizonyítani az olimpián,
képes megfelelően játszatni minket, vagyis ahogy ő akarja.
Kezdjük a gyakorlást!
Jöhet a leválás!
A kosárlabda világsport lett.
Tisztelnünk kell az ellenfelet, vagy pórul járunk.
Hozzád eljutott az a vélekedés,
hogy ez lesz az a csapat, ami nem nyer aranyat?
Sokan kételkednek bennünk, mert fiatal a csapatunk.
Nem hiszik, hogy képesek vagyunk rá, úgyhogy bizonyítanunk kell.
A játékoknak Görögország ad otthont,
melyet egy helyi tisztviselő így jellemzett:
„kényelmes kereszteződés egy rossz környéken.”
A játékosokat és családjaikat egy sétahajón szállásolják el a parton,
amit a görög és az amerikai hatóságok védenek majd az olimpia alatt.
Nem az olimpiai faluban voltunk a többi sportoló mellett.
Egyáltalán nem éreztük úgy, mintha olimpián lennénk.
Az első akadály Puerto Rico.
CSOPORTKÖR
Vajon összejön az újabb aranyérem?
Vagy ez lesz az első vereség,
mióta NBA-játékosok is utaznak az olimpiára?
A mai mérkőzés után okosabbak leszünk.
Végignézve a csapat névsorán azt mondod: „Jók vagyunk. Húzzuk be!”
Iverson Marionnak!
Olyan szinten biztosra vettük a sikert, hogy oda sem figyeltünk a meccsre.
Hétpontos Puerto Ricó-i vezetés. Szép passz befelé!
És Puerto Rico kilencpontosra növeli az előnyét.
A legtöbb riporter más helyszíneken volt.
Skeet-lövészetet, atlétikát, úszást közvetítettünk.
Senki nem figyelt oda.
Carmelo Anthony.
Szép mentés Ayuso részéről!
Carlos Arroyo, micsoda beetetés!
Emlékszem, a Puerto Rico elleni meccset Mike Breennel közvetítettünk.
Összenéztünk:
KOMMENTÁTOR
„Ajjaj, ez a csapat bajban van.”
Arroyo pluszban egy büntetőt is kiharcol!
Nem adtuk meg a nekik kijáró tiszteletet, és kiporolták a seggünket.
Megtörtént hát.
Az USA elszenvedi első olimpiai vereségét NBA-játékosokkal a soraiban.
A Puerto Rico elenni meccs ráébresztett minket:
„Na jó, basszus, beleszartunk az egészbe.
Össze kell kapnunk magunkat.”
Központi téma az amerikai kosárcsapat szereplése.
Akárhonnan nézzük, elképesztő sokk, óriási blama, ami történt.
A korábbi „Álomcsapatot”
sokan inkább „rémálomcsapatként” aposztrofálják.
Mi, fiatalok kiakadtunk Larry Brownra, mert nem játszatott minket.
Melo, mi történt a pályán?
Nem tudom. Én nem játszottam.
Több pontot dobtak. Ennyit tudok mondani.
Úgy véltük, mi győzelemhez segíthetnénk a csapatot.
De Larry Brown másképp gondolta. Inkább a veterán játékosokban bízott.
- Még nyerhetnek. - Így van.
- Ezt néztem. - Ez még csak a csoportkör.
Még elhozhatják az aranyat.
Élőben közvetítjük az Egyesült Államok-Argentína mérkőzést.
A tét a holnapi döntőben való részvétel.
Azonnal látszott, mekkora köztük az összhang.
Mindig van egy szabad argentin, remekül járatják a labdát.
Sánchez felugrik, és hint egy hármast.
Egységesek voltak. Begyakorolt figurákat játszottak.
Ginóbili teljesen szabadon dobhat egy hármast.
Látszott, hogy ezek a srácok hosszú évek óta együtt játszanak.
Érvényes kosár, plusz egy fault!
Bármikor képesek voltak üres embernek passzolni.
Ginóbili.
Sánchez pedig megtalálja Obertót.
Megvolt náluk a kémia. A csapategység.
A bajtársiasság. Uralták a parkettet.
Pontosan azt a játékot játszották, amit kellett.
Sconochini, briliáns passz Montecchiának.
Szemkápráztató játék!
Nem lesz hát arany Athénban.
És itt a kegyelemdöfés.
Az Egyesült Államok nem fogja megvédeni a bajnoki címét.
Rossz volt nézni.
Borzasztó volt nézni, és a részese lenni.
Új korszak kezdődik az olimpiai kosárlabdában,
ahol már nem az USA uralja a sportágat.
Csodás játékosok, a legjobbak.
Egyenként ők a legjobbak. De ez egy csapatsport.
Öt az öt ellen játsszák, nem egy az egy ellen. Ez nem tenisz.
Olyanok voltunk, mint egy összehányt szarkupac,
akinek azt mondták: „Menjetek, nyerjétek meg az aranyat!
Az egész nem volt méltó az amerikai csapathoz. A legkevésbé sem.
Az amerikai csapat átveszi a bronzérmet.
A testbeszédükből egyértelműen látszik a csalódottságuk.
Én itt néztem a meccset Durhamben.
VEZETŐEDZŐ - DUKE EGYETEM
Gyötrelmes volt.
Az argentinok öröme határtalan.
A többi nemzet tudja, hogy mindenért meg kell küzdeni.
Van egy nemzeti csapatuk.
Az argentinok is együtt játszottak 18 éves koruk óta.
Szinte testvérek.
Nem volt sok időnk.
Két hetünk volt csapattá formálódni.
Fiatal voltam, de megértettem,
hogy a csapategység elengedhetetlen a sikerhez.
A Dream Teamben ez még megvolt,
de utána az egésznek vége szakadt.
Amikor hazajöttünk,
rendkívül tiszteletlenül bánt velünk a saját országunk.
Dalokat írtak rólunk. Mindenki rólunk beszélt.
BRONZ VALÓSÁG
EZT EL KELL FELEJTENI
Kosaras srácok, miért kenik el a szátok?
Ilyeneket mondtak: „Szarok vagytok”,
„Utolért titeket a világ”, „Hogy kaptatok ki Puerto Ricótól?”
Ezek az emberek vajon…
A, jegyet vesznek a neten, B, sokat utaztak az olimpiára,
C, épp most verték el az amerikai férfi kosárlabdacsapatot.
Áradtak felénk a negatív indulatok.
Amerikának meg kell elégednie a bronzzal.
Álltam a pódiumon bronzéremmel a nyakamban, és azt gondoltam:
„Csak az időmet pazaroltam.”
Akkor azt éreztem, tuti nem játszom többet ebben a csapatban.
A RENDSZER A HIBÁS, NEM A SZTÁROK
A még mindig fájó athéni bronzérem után
a USA Basketball a megújulás jegyében átadta a vezetést Jerry Colangelónak.
Bármihez nyúl Jerry Colangelo, működik. Különösen a start-up projektek.
Az ő projektjéből nőtt ki a Chicago Bulls 1966-ban.
- Aztán elment Arizonába. - Így van.
És három csapatot is ő indított el.
2004-ben minden pénzem a Phoenix Sunsban feküdt.
Úgyhogy elhatároztam, hogy eladom a csapatot.
Tudtam, hogy hiányozni fog az életemből,
és azon gondolkodtam: „Mi jön ezután?”
És pár hétre jött egy hívás a USA Basketball-lal kapcsolatban.
Egyszerűen azt mondtam: „Vállalom.”
Vállalom, de nem lesz bizottságosdi. Én választom ki az edzőt, a játékosokat.
Colangelo mindenről egy személyben dönt.
- Nem túl nagy hatalom ez egy embernek? - Ez lehet a megoldás.
- Bízol benne? - Igen.
Összeírtam pár jelöltet a vezetőedzői pozícióra.
Dean Smith Észak-Karolinából azt mondta:
„Egyetlen ember alkalmas erre a feladatra,
akire az összes játékos felnéz.
Ő egyedül. Senki más.”
Coach K volt az, a Duke edzője.
A Duke megcsinálta!
Két évtized után először újra övék az egyetemi bajnoki cím.
Mint a Yankees. Vagy utálod, vagy imádod. És a Duke-kal is ez volt a sikereik miatt.
Belvárosi srácként utálod a Duke-ot.
Utálod Christian Laettnert.
Utálod JJ Redicket.
Utálod Coach K-t.
Utálod azt a rohadt kék ördögöt.
Nem repestünk az örömtől,
amikor Coach K lett az amerikai csapat edzője.
A jövetelének a hírére az első gondolatom az volt:
Hogy fogja kezelni ezeket a játékosokat egy egyetemi edző?
Volt miért aggódnom.
Hogy hiteles lehetek-e az NBA-játékosok szemében.
Az egyetemi színtéren sok mindent elértem,
de az NBA más kávéház.
A változtatások értelmében nem az olimpiai csapat edzője lettem,
hanem a nemzeti válogatotté.
Az elképzelés szerint az edzőt négy évre nevezték ki
egy program végrehajtására.
Össze kell rakni egy csapatot, de ez nem fantasy-kosárlabda.
Mehetnek a sztárok, de legyen meg mindenkinek a szerepe!
Coach K és Jerry kezdettől fogva hangsúlyozta,
hogy komolyan kell venni a felelősséget, nem csak egyszeri alkalomról van szó.
Ha a részese akarsz lenni, három nyaradat erre kell áldozni.
2006 JÚLIUSA LAS VEGAS, NEVADA
2 ÉV A PEKINGI OLIMPIÁIG
- Mizu? - Szeva, haver!
Úgy látom, jó a hangulat.
- Halihó, mi a pálya? - Tuti ezt akarod?
Örülök, hogy látlak.
A csapat Las Vegasban edzőtáborozott.
és Coach K már az első alkalommal kijelentette:
„Ez nem a mi sportunk, hanem az egész világ sportja.”
Emlékszem, nagyon háklis volt erre.
Minden csapat irányába megkövetelte a tiszteletet.
Első naptól kezdve világossá tette:
„Nem az én dolgom megmondani, mit csináljatok.
Mindannyian profik vagytok, de közös a feladat.
Szeretném, ha mindent nyíltan, őszintén megbeszélnénk.”
Azt értsétek meg, hogy ha győzni akarunk, ismernünk kell az ellenfelet!
Olyan ellenfelek jönnek, akik Supermanként küzdenek majd.
Nincs veszítenivalójuk.
Kezdettől fogva rajtunk volt a nyomás.
A legutóbbi kudarc után a legjobbnak kell lennünk.
A nemzeti csapat alapkoncepciója az volt,
hogy ha nem vesszük komolyan, elbukunk.
A 2004-es fiaskó után úgy éreztük, cserben hagytuk a USA Basketballt,
különösen mi négyen.
Mármint én, D Wade, Bron és Melo.
A csapat tagjaként mi is átéreztük a kudarc gyötrelmét.
Az elején még puhányoknak tartottuk a többi csapatot.
„Csak az amerikaiak kemények.”
De aztán rájössz, hogy ez óriási tévedés. Igenis jók, csak másképp játszanak.
Ki kell ismernünk a játékukat, nem szabad kifogásokat keresni,
vagy rájuk erőltetni a mi játékunkat.
Ha kiismerjük a játékukat, győzni fogunk.
Sem ti, sem én nem tudhatunk mindent.
Azt meg pláne nem tudjuk egymásról, mit tud a másik.
Erről szól a gyakorlás. Hogy összecsiszolódjunk.
Az első, amivel Coach K meglepett,
hogy leszarta, mit értünk el korábban, de tisztelettudóan tette.
Mindig akkor nyújtottam a legjobb teljesítményt,
ha olyasvalakiért játszottam, aki mindenkitől a maximumot követelte.
- Balra, gyere! - Oda menj! Igen!
Ezt várjuk el az amerikai csapattól.
Lényegtelen, hogy ki játszik, ki az edző,
ezt a játékot kell játszania az amerikai válogatottnak.
Remek!
Ő volt az, aki azt mondta: „Nem várom el tőletek,
hogy hagyjátok kint az egótokat. Ez tesz titeket azzá, akik vagytok.
Azt akarom, hogy fogjátok az egótokat, amit a jelenlegi csapatotoknál mutattok,
és hozzátok ebbe a csapatba.
Rendben? És gyúrjuk össze egy nagy, közös egóvá!
Ott ültem, hallgattam, miket mond,
és azt gondoltam: „Ez nem hülyeség.”
Gyertek! Rajta!
Kellemes meglepetés, milyen jól kommunikáltok egymással.
Remek az interakció a gyakorlatok között.
Kiváló a csapatszellem, erre kell építeni. Csak hagyjátok erősödni!
Dupla pacsi!
Őrület volt az edzőtábor. A Wynnben laktunk egy hónapig.
Egy egész hónap együtt Vegasban.
Így kovácsolódhatott közöttünk ilyen erős kapcsolat.
- Pattanj fel a buszra! - Családdal vagyok!
Családdal vagyok!
- Hozd a csomagokat! - Nem tudok felszállni!
Páran minden áldott este összejöttünk kártyázni.
Harmincöt napon át.
Távol a családodtól 35 napon keresztül.
De mintha kaptunk volna egy új családot.
Pontosan. Mintha el sem mentünk volna otthonról.
- Értesz? - Én vagyok köztük a legjobb csávó.
Szóval olyanok a srácok, mintha a testőreim lennének.
Ne már!
Akkor már inkább mondd azt, hogy neked ott a bajnoki gyűrűd…
Nincs igazam?
Hallgassatok ide, mert ez most fontos!
Szeretném, ha mindenki figyelne.
Ma olyan vendégek érkeznek hozzánk, akik minket képviselnek,
de ritkán van alkalmunk megköszönni a szolgálatukat.
Mondhatni nem is tudunk róluk.
Coach K egy motivátor. És ezt is csinálta.
Minden nap vendégeket hívott, akik beszélgettek velünk.
Ma az a legfontosabb feladatunk, hogy meghallgassuk
ezeknek a hősöknek a mondanivalóját.
Coach K West Pointban végzett, imádja a hazáját.
Boldogan szolgálja a hazáját.
A történeteiben gyakran hozott példákat a seregnél eltöltött éveiből.
MEGFIGYELŐ
Meghatározó időszak volt számára.
Az önzetlen szolgálat…
EZREDES USA-HADSEREG
tesz naggyá egy csapatot.
Ha mások érdekeit a sajátunk elé helyezzük.
Ez lehet egy vetődés a labdáért vagy egy kemény ütközés.
A harctéren pedig például, ha a golyózáporba rohanunk,
és kockára tesszük másért az életünket. Ez az önzetlen szolgálat.
A nagy játékos azt hiszi: „Egyedül megnyerem, dobok elég kosarat.”
Coach K szemlélete viszont az: képes vagy rá,
de sokkal többre mész csapatban, mint egymagadban.
Ez a katonai mentalitás.
Felrobbant egy bomba, és egy repesz szemen találta.
Látszólag rendben van a szeme, de valójában elvitte egy repesz…
SZÁZADOS USA-HADSEREG
ami áthatolt a koponyáján.
És a mai napig szolgál. Ilyen egy igazi hős.
Mélyen megérintett.
Megmutatták nekünk, kiért és miért küzdünk.
Ezt a zászlót viseljük az egyenruhánkon Irakban,
és mindannyiótoknak hoztunk egy zászlót.
Remélem, feltűzitek a melegítőtökre,
és azt remélem, hogy ha rá néztek erre a zászlóra,
eszetekbe jut majd, hogy ezrek hoztak azért áldozatot,
hogy kiváló kosárlabdázók lehessetek.
Scotty, hallasz?
Be voltunk mikrofonozva, és mindenféléről beszélgettünk vele a pályáról.
A kékek nagyon jönnek. Csapatként kell legyőznünk őket.
Jobban, mint mi.
Biztos büszkén öltitek magatokra az egyenruhát.
Mi is büszkén viseljük a mezt, Amerika nevével a mellkasunkon.
És ti is biztos büszkék lehettek. Igazi példaképek vagytok számunkra.
Csak nincs alkalmunk nektek elmondani.
Tisztelünk titeket a hazánkért tett szolgálatotokért.
Miután hallották ezeket a történeteket, a játékosok kitárták a szívüket.
És ennek eredményeképp eggyé lettek az amerikai nemzettel.
2006 AUGUSZTUSA SZAPPORO, JAPÁN
Ez itt a FIBA kosárlabda-világbajnokság különkiadása.
Az Egyesült Államok ma megteheti az első lépést,
2 ÉV A PEKINGI OLIMPIÁIG
hogy újra elfoglalja a helyét a kosárlabdavilág trónján.
A 2006-os vébére utaztunk először csapatként Coach K-vel,
aminek az volt az extra tétje,
hogy ott kellett kiharcolnunk a pekingi részvételt.
Muszáj volt győznünk.
Minden meccset úgy kell játszanunk, mintha sprintet futnánk, nem maratont.
Nagyon pörgősek lesznek a meccsek.
Ne vegyünk fel rossz szokásokat! Pláne azt, hogy nem figyelünk valakire.
Nagy kérdés az amerikaik számára, hogy megremegnek-e a fiúk
a rájuk nehezedő nyomástól, hogy ezt a csapatot képviselik
az aranyért vívott harcban.
Nem magunkért, nem a közösségért,
nem a csapatunkért küzdünk, hanem az Egyesült Államokért.
Tegyük meg az összes amerikaiért!
„USA”, háromra! Egy, kettő, három!
- USA! - Gyerünk!
Nagyon jók voltunk.
Látszott, hogy visszatért az önbizalmunk.
Olyan könnyűnek tűnik, ahogy csinálják. Amikor mennek, nagyon mennek.4
Minden meccsen tettük a dolgunk.
Mindenkit félresöpörtünk az útból, amellett remekül játszottunk.
Anthony!
Elképesztően játszik!
Az USA ellentmondást nem tűrően menetel a döntő felé.
Kétséged ne legyen, Jim, innentől egyre élesedik a küzdelem.
Hetvenkét mérkőzés után…
ELŐDÖNTŐ GÖRÖGORSZÁG – USA
a négy csoportgyőztes között dől el a küzdelem.
Két csoportgyőztes, az Egyesült Államok és Görögország csap össze.
Ne legyetek hanyagok, rendben?
Ahogy eddig egész idő alatt, játsszatok stílusosan és keményen!
A görögök az Európa-bajnokok,
ami hűen tükrözi az USA soros ellenfelének erejét.
Úgy emlékszem rá, mintha tegnap történt volna.
Volt egy játékosuk, „Baby Shaq.”
A „Baby Shaq” becenevű Szkorcanitisz valóságos monstrum.
Szkorcanitisz kapja a labdát, és be is zsákolja!
Ezzel már 36-35 az állás!
Egyetlen negyeden át, a harmadik negyedben borzasztók voltunk, míg ők remekeltek.
Az amerikaiak nem igazán találják a görög pick and roll ellenszerét.
- Meseszép passz! - Micsoda passz!
Jóságos ég, micsoda játék! Szétszedik az amerikai védelmet.
A saját támadójátékunkkal vertek meg. A pick and roll alaptaktika az NBA-ben.
Mégis ezzel vertek meg minket.
Diamantidisz, egy passz a palánk irányába.
A nézők biztos azt kiabáltak: „Állítsátok már meg őket!”
Kinn a pályán, a mérkőzés hevében nehéz rájönni, mi a franc történik.
Az önbizalmuk egyre csak nőtt.
Sorra dobták a kosarakat. Tökéletes meccset játszottak,
és nem tudtunk visszajönni.
Elrontja, és itt a vége! Görögország az, aki legyőzi az Egyesült Államokat!
Az Egyesült Államok újra csődöt mondott, ezúttal is a döntő kapujában.
A 2006-os, Japánban elszenvedett kudarc
az életem legszörnyűbb veresége volt.
A hazám csapatának edzőjeként szenvedtem vereséget.
Emlékszem, a vereség után mindenki bement az öltözőbe,
míg én kint maradtam a pályán, néztem az ünneplést, és azt éreztem:
„Sosem éljük át újra ezt az érzést.”
Ki sem akartunk állni a pódiumra átvenni a bronzérmet.
Úgy éreztük, ennél többre vagyunk képesek.
Még nem jött el az idő.
Nem várhatjuk azt, hogy minden az elképzeléseink szerint alakul.
Nem éreztem magam olyan szarul, mint az athéni vereségkor.
De még nem jött el a mi időnk.
EGY ÉVVEL KÉSŐBB
2007 AUGUSZTUSA LAS VEGAS, NEVADA
1 ÉV A PEKINGI OLIMPIÁIG
Üdvözlünk újra itt titeket a USA Basketball nevében.
Az előző nyáron nem sikerült elérni, amit megcéloznunk,
vagyis elhódítani a világbajnoki címet,
hogy ne ezen a nyáron kelljen kivívnunk a részvételt.
Nem jött össze.
Azért buktunk 2006-ban,
mert azt hittük, már ismerjük a terepet, de tévedtünk.
Az olimpián játszott játékot kellett megtanulnunk
az NBA-ben játszott játék helyett.
Szólnék pár szót arról, mit fogunk csinálni.
Ez a játék nem feküdt a játékosainknak.
Még a labda is más volt. Tizenkét paneles helyett nyolcpaneles.
Az olimpián átlépheted a büntetővonalat, miközben valaki dob.
Leszedheted a gyűrűről a labdát.
Ezekhez az apró különbségekhez nem voltunk hozzászokva.
Ha labda nélkül ütközöm, vagy, ahogy ma reggel is elhangzott,
leválok a centerterületről, valahogy így,
szabályosan blokkolhatnak. Az NBA-ben ilyet nem lehet.
Rá kellett éreznünk a játékra, a más labdára,
a másként fújó bírókra.
Egy másik játékot kellett megtanulnunk.
Tudtuk, hogy idősebb játékosokra is szükség lesz,
Ezért elhívtuk a csapatba Kobe Bryantet.
- Csáó, szevasz! - Helló!
Örülök, hogy látlak!
Senki sem érkezett akkora lelki teherrel a csapatba,
mint Kobe Bryant.
A liga jóformán kiközösítette.
Olyan időszakban jött, amikor válaszút elé érkezett a karrierje.
Az imádott Shaquille O'Nealt elüldözte Los Angelesből.
Úgy érezték, kiteregette Shaq magánéletét a rendőrségnek.
Önzőnek tartották.
Nyáron jönnie kell egy sztárnak. Nem cipelem egyedül a hátamon a csapatot.
Cserét követelt egy Newport Beach-i szupermarket parkolójában.
Kobe fenekestül felforgatta az NBA világát.
- Azt mondod, szeretnéd, ha elcserélnének? - Igen, így van.
Először távozni akar, utána meggondolja magát.
A 2007-es érdekes év volt a karrierjében.
Sérült a renoméja.
És Kobe próbálta visszaszerezni a helyét,
illetve helyre akarta állítani a hírnevét.
Bizonyítania kellett, hogy csapatjátékos.
Bizonyítania kellett, hogy jó srác.
Bizonyítania kellett magának és az egész világnak.
Rögtön tudtuk, milyen komolyan gondolja.
Mindig komolyan viselkedett.
Ő nem így mutatkozik be:
„Szeva, haver! Kobe vagyok!”
Nem volt rá jellemző. Sokkal inkább:
„Kobe Bryant vagyok.
Örvendek!”
Én meg: „Bakker!” Érted?
Eléggé meg voltunk lepve, hogy játszani akar a Team USA-ben,
azok után, ami történt.
Én aztán senkire nem erőltetem rá magam,
de Koben érzed, hogy nem érdemes vele baszakodni.
Kobe adott egy interjút,
és említette, hogy erről és arról beszélt az NBA-s barátaival.
Mi, riporterek meg csak röhögtünk. Tudtuk, hogy nincsenek barátai.
Kobe sosem erőltette meg magát,
hogy összehaverkodjon a liga többi játékosával,
úgyhogy eleinte gyanakodva méregették.
Tudtam, kicsoda, de nem ismertem.
Játszottam ellene, és ennyi.
És megint Kobe! Elképesztő!
Ő minden idők legjobb játékosa. Jóformán érinthetetlen volt.
Ember, ez a Kobe srác igazi magányos farkas.
Egyedül nyomul, nincs szüksége társaságra.
Ő ilyen srác, jól érzi magát így.
Szerintem akkor még senki sem fogadta el őt ilyennek,
és őt sem izgatták túlzottan a többiek.
Az olimpiai csapat első megbeszélésén konkrétan magányosan ült.
Ezt gondoljátok végig!
Mert nemcsak Kobe Bryantért vagy LeBron Jamesért játszotok.
A hazátokért fogtok játszani.
Ez olyan különleges lehetőség, ami csak nagyon keveseknek adatik meg.
Mondtuk neki: „Figyu, Kob!
Azért vagy itt, hogy velünk játssz, mi pedig veled.
Nekünk nem a Lakersös Kobe kell, oké? A Team USA-s Kobera van szükségünk.
Ő meg: „Értem, oké. Úgysem bírom nézni, hogy mindig kikaptok.”
Így vágott vissza nekik.
- Gyerünk, kapjuk el őket! - Gyerünk, rajta!
- Együtt! Egy, két, há'! - Együtt!
Rengeteget jelent.
Rég várok már erre a pillanatra,
hogy képviseljem az országunkat.
Különleges érzés.
A 2004-es vereség óriási pofont volt számunkra.
Hosszú éveken át mi uraltuk ezt a sportot,
és valahol gyönyörű a tény, hogy veszítettünk.
Azt jelenti, rohamosan fejlődik a sportág, és számos ország képes profi szinten űzni.
Ugyanakkor azt is éreztük: „Oké, ez szép és jó,
de most már kérjük vissza az első helyet!”
Úgy éreztük, esélyt kaptunk a jóvátételre.
Meg akartuk mutatni a világnak, hogy mi vagyunk a legjobb kosaras nemzet.
Az első edzésen odamentem Kobehoz beszélgetni.
Azt mondta: „Nem kis dolgot fogsz látni. Láthatod az USA-régi fényében ragyogni.
Ez lesz az eddigi karrierem legnagyobb kihívása.”
Így kezdődött Kobe Bryant életének második fejezete.
Az első edzőmeccsen történt.
- Maradj ott! - Gyerünk!
Fél perce tartott a meccs, és jött egy szabad labda.
Ő pedig a földön csúszva vetődött érte.
CSAPATIGAZGATÓ
Aztán újra és újra megismételte.
Ez az, Kobe! Igen!
Példamutatás a javából.
De még milyen!
Ott jön!
Menj rá!
Vetődtek a labdákért. Lepattanókat szereztek.
Védekeztek. Egymás arcába másztak.
És az egészet Kobe Bryant indította el.
Mivel a tengerentúlon nőttem fel, pontosan tudom,
milyen szenvedéllyel játszanak ott,
hogy mennyire fontos nekik, hogy legyőzzenek.
Sosem volt még ilyen edzésünk.
Sok külföldön játszó srácot ismerek,
Úgy tartják, nekünk csak a show, a sok pont számít,
és a támadójáték mellett nincs kedvünk a piszkos melóhoz.
Hogy sztárokként derogál nekünk csúszni-mászni a győzelemért.
Szerintem ez lehet a siker kulcsa.
Gyerünk, Kob!
Tudta, hogy bizonyítania kell a társainak, hogy mindenre elszánt.
És ehhez részt kellett vennie a védekezésben.
Gyerünk, Kob!
Ő így adta tudtára a társainak,
a csapatnak: „Lehet sok mindenről beszélni,
de amit valójában csinálsz,
csak az számít igazán.”
Vegasban voltunk. Folyton edzés, buliztunk volna már egyet.
Mind el is mentünk. Kivéve Kobet.
A Club Trystbe, azt hiszem.
Kábé így voltunk öltözve.
Puccba vágtuk magunkat, mulattunk.
Óriási buli volt.
Úgy hajnali fél hat-hat körül értünk vissza a hotelbe,
és ki ballagott éppen kondizni?
Kobe lent volt az aulában a táskájával, a cipőjével,
a súlyemelőkesztyűjével.
- Húztuk őt: „Hova a faszba mész?” - „Hová, tesó?
- „Lemegyek.” - „Megyek kondizni.”
Én meg: „Mi a fasz?”
Ez a Kobe meg már csatakos volt volt az izzadtságtól.
Mi meg csak néztünk: „Ez a csávó nem semmi!”
„Hajnali négy van. Megyek aludni, edzésen találkozunk.”
Bent a liftben kérdezgettük egymást:
„Te is láttad? Ez a fickó aztán tényleg odateszi magát.”
Mire észbe kaptunk, már nemcsak Kobe kelt fél hatkor,
hanem LeBron, D Wade is,
a hét végére már az egész csapat, és végül mind Kobe napirendjét követtük.
Láncreakció.
Mikor látod a nagyokat, ahogy csinálják, vezetik a falkát,
akkor te is azt mondod: „Megyek én is, gyerünk!”
Így alakította. Szándékosan.
Látni akarta, ki gondolja komolyan.
Nem hazudok.
Én aztán fel nem keltem 4:30-kor. Kurva korán van.
Rászoktunk, hogy minden nap súlyt emeltünk reggeli előtt.
Súlyzóztunk, megreggeliztünk, aztán irány az edzés.
Kobe saját magát tartotta a legjobb játékosnak,
de ott volt LeBron James, Carmelo Anthony,
a feltörekvő sztárok.
Hogy lehet ezt kezelni?
Hogy tudsz vezetni egy csapatot,
amikor te vagy az alfa-hím?
Akkoriban az ország összes borbélyüzletében ment a vita,
az összes családban: „Ki a legjobb játékos?”
Jelenleg LeBron a legdominánsabb játékos.
Pontosan így van.
Kinek passzolnál a meccs végén?
- Kobenak. Tutira. - LeBron Jamesnek.
Kié a legtöbb gólpassz?
A legtöbb lepattanó? A legtöbb labdaszerzés?
- Nézd a statjait! - Keress rá a legértékesebb játékosra!
Kettejüket harangozták be legnagyobbnak gimis koruk óta.
A média is gyakran mérte őket egymáshoz. „Ki a legjobb ebben, abban? Ki a legjobb?”
Én is hallok ezekről. Rendkívül izgalmas.
Gyerekként én is imádtam nézni a nagy párharcokat.
Magicet Bird ellen. Michaelt Magic ellen.
Imádtam ezeket a párharcokat. Érdekesek voltak.
Ki a legjobb a világon? Vajon Kobe? Vagy Bron? Bron vagy Kobe?
Nekem is ott motoszkált a fejemben,
mert egy alfa-hímnek mindig az jár az eszében,
hogy elismerjék, ő a legjobb a világon.
Mindenki azon volt, hogy működjön a kapcsolatuk,
mert ha nem működött volna, fújhattuk volna az egészet.
Coach K szerintem fantasztikusan biztosította, hogy versenghessenek,
összetűzések nélkül.
Szét kellett választani a két főkolompost, a két bikát, hogy jó legyen az edzés.
Az ember azt hinné, sok volt az összezördülés,
de ez a két srác fantasztikus kapcsolatot alakított ki.
Ebben a humornak óriási szerepe volt.
Ez te vagy, tízeském.
Philadelphiából és Olaszországból.
Tudom, hogy Kobe halálosan komolyan veszi a munkát,
de ő is szívesen nevetett egy jót, és vágyott arra, hogy elfogadják.
A mesterlövész mamba, Kobe!
Igen!
Én sem vagyok egy humorista,
de ő aztán tényleg zárkózott pali.
Az egész csapat és a stáb megkönnyebbült,
hogy megismerhette ezt az oldalát.
Tegnap azt mondta nekem egy horvát fickó:
„Ha Dwight Atlantába jön, pofán vágom.”
Iszonyat vicces fazon.
De megállás nélkül nyomja. Egyszerűen képtelen leállni.
Bumm, bumm! Kezdődhet a meccs!
Jó érzés a közelében lenni, látni a lelkesedését.
Mindkettőnket ugyanaz a szenvedély fűti, csak másképp mutatjuk ki.
- Gyerünk! - Jobbra, védekezd le!
Én folyton dumálok.
- Koberól ez nem mondható el. - Én meg sem szólalok.
Ja, nem beszél sokat, az az én reszortom.
De ez a kombináció végzetes az ellenfélre nézve.
Egyedül vagy, Mike. Menj!
Tudjátok, mit művel a pályán, hogy micsoda példát mutat.
Kövesd!
Fantasztikusan játszottak össze.
Két olyan alfa-hímünk volt karrierjük csúcsán,
akiket nem érdekelt, melyikük az alfa. Ritka az ilyen.
Menj!
Megy vissza!
Dobd be, Bron!
Szép volt!
Tudták, hogy a csapat számára az a kulcs:
hogyan alakul a kapcsolatuk, és hogy hogyan látják azt a többiek.
- Erről van szó. - Azt mondod?
Erről bizony.
Ötven állam tekintete szegeződik majd rátok.
Gyerekek és felnőttek vágynak arra, hogy büszkék lehessenek rátok.
Tudjátok? Nem a Lakersnek, nem a Cavaliersnek fognak szurkolni,
Mindenki az Egyesült Államokért szorít majd.
Érezzétek át ezt a felelősséget!
Kurvára nem fogok veszíteni.
Jézusom, baszki.
Kurvára nem fogok.
Amíg ez a mez van rajtam és ezt a csapatot irányítom.
Inkább lőjetek le!
Komolyan mondom, ilyen szellemben kell pályára lépnetek.
Nagyapa vagyok. Öt unokám van.
Egyszer eljön majd az idő,
amikor majd csípő- vagy térdprotézissel mászkáltok,
vagy kihullik az összes hajatok.
Egy kibaszott sztómazsák lóg majd a hasatokon.
Az unokátok pedig az öletekbe ül, és azt mondja:
„Hé, papa!” Vagy: „Nagyapa!”
- „Igen?” - „Te voltál az olimpián?”
- „Igen.” - „Na és mit értetek el?”
„Kikaptunk a kibaszott görögöktől, fiam.”
„Hol a nagyi?”
Las Vegas, a fények városa.
2007 AUGUSZTUSA
Tíz csapat nem csak azért érkezett, hogy Fortunának csapja a szelet.
Valami különleges dologra fáj a foguk.
AZ USA-NAK AZ ELSŐ KÉT HELY EGYIKE KELL A 2008-AS OLIMPIÁHOZ
A tét a két kiadó hely egyike a jövő évi olimpián.
Ma este lesz az első meccs,
az első lépés a célhoz vezető úton.
Mi készen állunk. Hosszú út vár ránk.
- „USA”, háromra! Egy, két, há'! - USA!
Oké, nyomjuk!
Szerintem LeBron… Atyám!
Kobe Bryant!
Windmill-zsákolás.
Micsoda blokk LeBron Jamestől!
Jason Kidd fut mellette.
- Felteszi a palánkra. - LeBron James pedig bezsákolja!
Micsoda csapatmunka, zsákolás!
Bryantet nem lehet megállítani. Bedobja!
Plusz egy büntető. A harmadik pont is meglehet.
Káprázatos, amit művel!
Most elszakadhatunk, ne vegyetek vissza!
Tíz perc!
Az az önzetlenség, az az összjáték, ahogy járatják a labdát,
ez a csapat megállíthatatlan.
Veretlenül zárták a FIBA Americast.
FIBA AMERICAS DÖNTŐ USA 118 – 81 ARGENTÍNA
Vége, az Egyesült Államoké az aranyérem.
Van okuk az örömre és a büszkeségre.
Elérték, amiért jöttek, mehetnek a pekingi olimpiára.
Készülhet a világ, Amerika letette a névjegyét.
Jól van, szép volt!
Szép munka volt, srácok! Megyünk Kínába.
Duzzadnak az önbizalomtól.
Még egy egész éven át ki kell tartania a lendületnek.
Ez a kulcs. Sok még az ismeretlen tényező.
Ki lesz ott jövőre is, ki az, aki nem,
és megjósolhatatlan, kinek lesznek fizikai problémái.
Nem túl szerencsés módon egy hosszú NBA-szezon után vár rájuk a feladat.
2008 ÁPRILISA MIAMI, FLORIDA
Megindul!
4 HÓNAP A PEKINGI OLIMPIÁIG
Újabb dupla Dwayne Wade-től!
Ezzel már 55 pontja van!
Wade, mekkora játék!
Akkoriban Kobe, LeBron és én voltunk az NBA három legjobbja.
Megindul!
- Igen! - Atyám, újra megcsináltra!
Az ott Wade?
Látni, hogy hátratöri a karját.
Kara Lawson ott van a partvonalon, és azt mondja, vállsérülés.
Komoly sérülésből kellett felépülnöm.
Eltartott egy ideig visszanyerni a régi formám.
Sokan nem hitték, hogy sikerülhet.
Azt meg pláne, hogy az olimpián is játszom,
mert nem úgy gyógyult a vállam, ahogy kellett volna,
térdproblémáim is voltak, így mindkettőt meg kellett műteni.
Wade otthon, Chicagóban végzi a térdműtétje utáni rehabilitációt.
Az alapgyakorlatok mellé kemény súlyzós edzéseket végez.
Dwayne-nek kulcsszerepe volt nálam.
Wade a bajnoki cím után rengeteget kényszerült kihagyni.
Nem egyszerűen a visszatérésre készül,
egyenesen a most nyáron tartandó olimpiát célozta meg.
Coach K mindenképp számított rám.
Jerry Colangelónak azonban voltak kérdései.
Elmondtam nekik, mit gondolok.
Elmondtam, hogy amikor megérkezett a ligába,
éhes volt a sikerre, és meg is alapozta a hírnevét.
De számomra távolról úgy tűnt,
hogy ez már hiányzik belőle.
Nem ugyanaz a kosaras volt.
Láttuk, hogy lett egyre jobb, majd jött a sérülés.
Valljuk be őszintén! A Heat rémes volt az az előtti évben,
és azt hiszem, egy évvel korábban is.
Kemény időszakon mentek keresztül.
Eljöttek hozzám Chicagóba, megnézték, hogyan edzek.
Konzultáltak az edzőmmel.
Megértettem, de dühös voltam.
Már megint minden arról szólt,
hogy azt éreztem, nem értékelnek.
Hogy elfelejtettek.
Megint ugyanaz a nóta. „Lássuk csak!
Általános, gimi? Ugyanaz. NBA? Ugyanaz. Olimpia…”
Megint ugyanaz.
Próbáltam visszaküzdeni magam a korábbi szintemre,
de közben azt figyeltem, beleillek-e ebbe a csapatba.
Mert már egyáltalán nem voltam benne biztos.
2008 JÚLIUSA
EGY HÓNAP A PEKINGI OLIMPIÁIG
Nem hittem, hogy Wade játszani fog 2008-ban.
Aztán egyszer csak felbukkant kopaszon, kilences mezben.
Azt gondoltam: „Hát jó.
Szóval így állunk? Rendben.”
Ezek a srácok kezdettől fogva kemény dolgoztak, hogy itt legyenek.
Ez a csapat megy az olimpiára, hogy újra elfoglalja a trónt.
Nézzetek a kamerába!
Tudnotok kell, miért küzdötök,
és van, hogy minden áldott nap látnotok kell.
Az fog történni, hogy mindenki kap egy jegyzetfüzetet,
aminek az első lapján ezt fogjátok látni.
Az aranyérmet.
Ez a célunk.
Az aranyéremért.
Hozzáfűznivaló? Ez edzők vagy bárki részéről?
Nem kereshetünk kifogásokat. Néha én is ebbe a hibába esem.
Otthon panaszkodok:
„Ha nálunk lenne Dwight Howard,
vagy Carlos Boozer, vagy ha Chris Paul lenne az irányítom,
meglehetne a bajnoki cím.”
Most mind itt vagytok. Lehet bármilyen kifogásom?
Vagy bármelyikünknek? Nem.
Egész életünkben arról álmodtunk,
hogy ilyen játékosokkal játszunk, és nyerjünk valamit.
Nekem nincs kifogásom.
És nektek sincs.
Számomra az olimpiai kosárlabda mindig is fontos volt amiatt,
amin az apám 1972-ben keresztülment.
Gyerekként minden egyes olimpia alatt,
négyévente hallgattam a történeteket arról a bizonyos müncheni meccsről.
Az állás 49-48. Három másodperc van hátra.
Doug Collins dobja a két büntetőt.
Felrobban a csarnok.
Doug Collins valószínűleg megnyerte a meccset.
Micsoda befejezés! Az Egyesült Államok
zsinórban a nyolcadik aranyérmét szerzi.
Most szóltak nekünk, hogy hibás az eredményjelző.
Előkerült valahonnan egy fickó, és visszaállította az órát.
Még három másodperc van hátra.
Az órán három másodperc áll.
Van ideje az oroszoknak előrevágni a nagy embernek, Belovnak.
Megpróbálják.
Alekszander Belov!
És most már tényleg vége.
Coach K megkérdezte apámat, bejönne-e beszélni a csapattal.
Szerintem Coach K tudta, hogy ha valaki,
ő meg tudja értetni a fiúkkal, mit jelent az olimpián játszani.
Hidd el, amikor beléptem a terembe, a szívem csak úgy zakatolt!
Izgultam.
Hallottam róla valamit,
de nem ismertem a teljes sztorit, hogy csaltak ellenünk az olimpián.
Szívemből beszéltem arról, mit éltem át 1972-ben.
Azt mondtam: „Szeretném, ha nektek szólna a himnusz.
Ez a dal szóljon nektek utoljára!
Álljatok fel a pódiumra, és vegyétek át az aranyat!
Azt a pillanatot sosem fogjátok elfelejteni.
Örökké összeköt majd titeket ez a csodálatos élmény.
Az én csapatomat a fájdalom köti össze. Nem akarom, hogy ti is ezt éljétek át.”
Az embereket összeköti a közös fájdalom,
az emlékek, amiket át kellett élniük.
Ez nem tűnik csak úgy el, nem lehet elfelejteni.
Minden nap eszébe jut az embernek.
Sok sráccal kialakult egyfajta kapocs.
Például LeBronnal. Én közvetítettem az első NBA-meccsét.
Sőt, valójában az első kettőt.
Kobe apja a csapattársam volt.
Fellapoztam a 78-89-es évkönyvet, és találtam benne egy képet,
ahol a kis Kobe ott ül az édesapja ölében.
Abban az évben született a lányom.
Kötődtem ezekhez a srácokhoz,
így ez az egész számomra személyes ügy volt.
KÉT HÉT A PEKINGI OLIMPIÁIG
Hé, srácok!
Szeretnék mutatni valamit.
Ez lesz a mi dalunk.
Az egyik legnagyszerűbb művész tolmácsolásában 1983-ból.
Coach K arra kért minket, hallgassuk meg a himnuszunkat.
Marvin Gaye előadásában.
Számomra ez a leggyönyörűbb előadása a himnuszunknak.
Lúdbőrözött a hátunk.
Sosem felejtem el.
Előfordul, hogy a fiatalabb kosárlabdázók…
nincsenek rendesen tisztában a történelemmel.
Afroamerikaiként néha
muszáj megértenünk, milyen út vezetett számunkra idáig.
És hogy elődeink milyen áldozatokat hoztak értünk.
Jól van, csapjatok bele! Csapjatok bele még egyszer! Hajrá!
- „USA” háromra. Egy, két, há! - USA!
PEKING 2008
Köszöntjük önöket Pekingből,
a 2008-as nyári olimpiai játékok nyitóünnepségéről.
Elérkezett hát a pillanat.
Kína és a világ szeme a Nemzeti Stadionra szegeződik.
Hallgassák, micsoda üdvrivalgás fogadja az amerikai csapatot!
Az NBA-sztár Kobe Bryant arra készül, hogy ő vezeti majd a Redeem Teamet.
Előtte Dwayne Wade, a Miami Heat játékosa.
Emlékszem a bevonulásra.
Mindenki ujjongott, mi próbáltunk integetni.
Emlékszem, Kobe folyamatosan ezt a mozdulatot csinálta.
Rendszerint bárhová mentünk, mi voltunk az olimpiai csapat. A sztárok.
Egyesek népszerűbbek voltak, mint mások, de akkor is mi voltunk az olimpiai csapat.
Aztán elmentünk Kínába. És minden egész másképp lett.
Megállás nélkül: „Kobe!”
Kobe!
- Ki a kedvenced? - Kobe.
Kobe Bryant.
Kobe a legjobb.
Kobe akkora népszerűségnek örvendett, mint annak idején Michael Jackson.
Egy lány előttünk ájult el, amint próbált Kobehoz férkőzni.
Kobe!
Egy picit nyomasztó, már-már kellemetlen.
Próbálnék elvegyülni, összehúzni magam,
egy lenni a többiek közül, de elképesztő, ami történik.
Több ezer rajongó várt a hotel előtt.
Kobe!
A közelbe sem tudtak jutni,
de ott vártak, hogy lefotózzák a buszt, mert tudták, hogy Kobe azon ül.
Kobe!
MVP!
Az emberek megőrültek érte. Kína imádta.
Szerintem ráébredt, hogy nagyobb a felelőssége, mint a Lakersnél.
Nagyobb, mint az NBA-ben. A hazáját képviselte.
CSOPORTKÖR USA – GÖRÖGORSZÁG
Kobe, Bryant, LeBron James és az USA Görögországgal csap össze.
A 2006-os események különös pikantériát adnak a találkozónak,
amikor Görögország csúnyán meglepte az USA-t az elődöntőben,
amelynek meg kellett elégedniük a bronzéremmel.
Sok játékos élt át szörnyű pillanatokat, mert…
MÁSODEDZŐ
tőlük kaptunk ki két éve.
„Redeem Team”-nek hívtak minket. Akkor tegyük jóvá azt a meccset!
Kezdődhet a meccs.
A görögök már több éve együtt játszanak,
és igen remek csapat lett belőlük.
Szép megmozdulás Szpanulisztől. Balkezes létére jobb kézzel.
Görögország remekül kapja el a kezdést.
Szép passz, és Fociszé a befejezés.
Az Egyesült Államok védelmet már az első negyed elején szétkapják.
Chris Bosh jön be.
Tudtam, hogy tennem kell valamit, hogy bizonyítsam, helyem van a csapatban.
Inkább a védekezésben jeleskedtem.
Kitűnő védekezés Chris Boshtól, mehet az ellentámadás.
Paul, dobócsel, gyönyörű játék!
Az Egyesült Államok kiegyenlít.
A jó védekezéssel feljavul a támadójáték.
Wade lopja el a labdát.
LeBron James kapja, és bezsákolja!
Szpanulisz… Bosh blokkol!
Szpanulisz… James blokkolja!
Lepattanó… Bosh blokkolja Zisziszt!
Ezt is blokkolja James!
James találja meg Bosht…
Dupla és büntető!
Újabb lopás Wade-től.
Kiváló védekezés, és ott is van!
Dwayne Wade fantasztikus passzát Kobe fejezi be zsákolással!
A torna legszebb akciója volt.
Az USA kiállta az első komoly próbát Pekingben.
Meggyőző diadal Görögország kiváló csapata ellen.
USA 92 – 69 GÖRÖGORSZÁG
Az volt a célunk, hogy kivívjuk a hazánk és a világ tiszteletét.
Nem akartuk, hogy mi legyünk az „ellenszenves amerikaiak”.
Tisztelnünk kell az ellenfelet.
Oda akarjuk tenni magunkat, le akarjuk győzi őket.
De nem akarjuk őket megalázni. Tiszteletlenség lenne.
Úgy érezzük, ez kiváló alkalom arra,
hogy a világ lássa, milyen gyönyörű ez a sportág.
Semmi értelme konfrontálódni.
Két csapat küzdött meg keményen egy olyan sportágban, amit imád.
Erről szól az olimpia.
Teljesen más volt az olimpiai faluban.
Ott voltunk ebben az óriási étkezőben.
Körülnézel, és mindenhol a sportáguk legjobbjait látod.
Számomra ez különlegesebb élmény volt,
mint a hírességeket látni Los Angelesben.
Sportoló a sportolóval,
és tudom, mit kellett kiállniuk,, hogy ott lehessenek,
ezért kölcsönösen tiszteljük, elismerjük egymást.
- Köszi! - Szívesen!
- Nincs mit. - Szívesen!
Mivel 2004-ben mondhatni el voltunk zárva,
nem élhettük át az olimpiai hangulatot.
Ezért annyi eseményre mentünk el, amennyire csak tudtunk.
Ki akartunk mozdulni.
Ez is része volt annak a törekvésnek,
hogy változtassuk meg a kultúráját, ahogy az olimpiára és ránk néznek otthon.
Akár csapatként, akár külön-külön elmentünk,
hogy a többi sportoló közelében legyünk.
USA!
Sima rajongóként ülünk itt, és buzdítjuk az amerikai sportolókat.
és nincs is ennél jobb érzés.
Élveztük, hogy voltak programjaink a szabadnapokon.
„Megnézhetem Phelps úszását!”
Michael Phelps!
Rendkívüli volt látni, ahogy lenyomta a mezőnyt.
Mi is örültünk a támogatásnak,
ezért mi is ki akartunk menni támogatni őket.
Szerettük volna, ha kialakul egyfajta amerikai csapatszellem.
Ha megnézik más sportágak kiválóságait,
ezek a kiváló játékosok is tanúi lehetnek mások nagyságának.
Szerintem ezáltal még felkészültebben vágtak neki a megmérettetésnek.
Hamarosan itt van az olimpia „meccse”, így, csupa nagybetűvel.
Holnap 16:15-kor az RTVE-n élőben közvetítjük
a kosárlabdavilág két titánjának csatáját.
Spanyolország – Egyesült Államok.
A spanyolok a világbajnoki címvédők. Mindkét csapat veretlen.
Mindenki ezt a meccset vára.
Milyen a viszonyod Pauval?
Olyanok vagyunk, mint a testvérek. Közel állunk.
Nagyon örülök, hogy ilyen jól megy neki.
Tényleg nagyon szoros a kapcsolatunk. Nehéz lesz ellene játszani.
Közvetlenül a meccs előtt Kobe meglátogatott a faluban.
Tisztán és élénken emlékszem rá.
A nagy tesóm meglátogatott a csapattársaim körében.
Mindenki odáig volt: „Kobe itt van nálunk. De menő!
Azt hiszem, ez a haditerve része volt. Így akart megpuhítani.
Az USA sokak szerint…
CSOPORTKÖR USA – SPANYOLORSZÁG
legkeményebb ellenfelével csap össze az olimpián,
Spanyolországgal. 3-0-ás mutatójával ez a mezőny két legjobb csapata,
az aranyérem két esélyese.
Kob a játék elején meg akarta adni az alaphangot.
Azt mondta: „Átgázolok Pau kibaszott mellkasán.”
„Az első percben átmegyek Paun.” Mi csak értetlenkedtünk: „Mi van?”
„Te kész vagy ember. Ő a csapattársad. Nem tehetsz ilyet.”
„Az első támadásnál lerohanással próbálkoznak,
Pau lesz az utolsó záróember.
Én meg átgázolok a faszkalapon.”
És mit tesz isten, az első támadásnál…
Menj, Kob!
Mi csak pislogtunk:
„Azt a kurva!”
Egyenesen neki a mellkasom közepének, mintha át akarna rajtam szaladni.
Azt akarta vele üzenni, nemcsak nekem, hanem a társainak is:
„Hé! Lehet ő a tesóm.
Játszhatunk együtt. Lehetünk akármilyen jóban.
De most semmi más nem számít, csak a győzelem.”
Pont ott álltam előtte, ő meg bumm!
Basszus!
Azt üzente: „Ő most nem a csapattársam.
Szard le, gyerünk!”
Imádtam ezt az energiát. Ez kellett nekünk.
„Ezt tette a saját csapattársával?
Az ész megáll!
Nincs az isten, hogy veszítsünk. A szart is kiverjük a spanyolokból.”
Kobe Bryant. Szabadon hint egy hármast.
Alley-oop Jamesnek!
Szép passz! Paul Howardnak,
És ezzel megkoronázzák ezt a fantasztikus győzelmet.
A két legjobb csapat párharcából csak az egyik emelkedett ki:
az USA.
NEGYEDDÖNTŐ USA 116 – 85 AUSZTRÁLIA
Egyesült Államok – Argentína.
ELŐDÖNTŐ ARGENTÍNA – USA
Micsoda párharc! Először is itt a „bosszúfaktor.”
Ugye az Egyesült Államok 2004-ben ilyenkor
kikapott az argentinoktól az elődöntőben.
Az Egyesült Államok nem nyer aranyat Athénban.
Nézzék azt a csalódottságot az amerikaiak arcán!
Argentína lép tovább, és küzdhet meg az aranyért.
Az amerikaiak a bronzért játszanak.
Új esélyt kaptunk mi négyen. Én, D Wade, Bron és Melo azt mondtuk:
„Ez a meccs a miénk lesz. Mindenképp legázoljuk őket.”
El akartuk őket tángálni. Vissza akartunk vágni nekik.
Emlékszem, amikor megkaptam róluk jelentést.
Ott ültem, olvasgattam a jelentést, és megláttam Manu Ginóbili nevét.
Ginóbiliről 2008-ban azt harsogta a média,
hogy ő lehet a világ legjobb dobóhátvédje.
Emlékszem, mikor készültünk ellenük,
jött a videóelemzés, és Coach K Ginóbiliről rakott be egy összeállítást.
Ez volt az elemzés.
Manu vezeti a labdát Skinnerre,
és ballal bepattintja!
Gyönyörű! Ginóbili!
Ginóbili térül-fordul, és dob egy hármast!
Ginóbili érti a dolgát, beveri!
„Kapcsold már ki ezt a szart! Semmi kedvünk ezt bámulni.”
És megint Manu!
Elérkezett a meccs, Coach K kezében ott volt egy csomó papír.
Minden székre letett egyet.
Mindegyiken egy-egy idézet volt Ginóbiliről.
MANU ÚJRA LECSAPOTT
Az enyémen az állt: „Ginóbli.
Az NBA második legjobb dobóhátvédje.”
Kiakadtam.
Oké, Kobet még el tudom fogadni. De Manut nem vagyok hajlandó.
Asszem, lesz egy pár szavam Manuhoz. Meglátjuk, ki a jobb.
Kobe székére egy olyan idézetet tett,
ami szerint Ginóbili a világ legjobb dobóhátvédje.
A szemünk előtt változott át Kobe Fekete Mambává.
Egy szempillantás alatt.
Csapatmegbeszélés. Kobe azt mondja:
„Elkapom Ginóbilit.
Ez a szarság ma véget ér.”
Készen álltunk a meccsre.
Az volt az a meccs, amire Kobe a legjobban felkészült.
- Kiváló védekezés Kobe Bryanttől. - Külön párharc a párharcon belül.
Jason Kidd dob, és még mindig nem hibázott.
James tör be, és bal kézzel bepöccinti. Gyönyörű volt!
Carmelo Anthony behajítja.
Egyszerűen átgázoltunk rajtuk.
Kobe Bryant felugrik, és behinti.
És akkor Ginóbili megsérült.
Rossz ómen Argentína számára.
Ginóbili visszabiceg az öltözőbe.
És ahelyett hogy tovább szárnyaltunk volna,
úgy éreztük, megvan. És szoros lett a meccs.
- Delfino passzol Scolának. - Scola bedobja!
Hat pont a különbség!
Elképesztően rákészültünk Manura,
erre Manu kiesett.
És ez kifogta a szelet a vitorlánkból.
A második negyedet 21 pontos hátránnyal kezdték.
Azóta Ginóbili nélkül 27-12 es rohamot produkáltak.
Egyáltalán nem akartuk, hogy Manu lesérüljön.
Le akartuk győzni, akárki jön ellenünk, de Ginóbilivel a soraikban.
Gyönyörű passz. Meseszép játék!
Anthony elhibázza, Boshé az ismétlés.
Szép passz Paultól, Wade fejezi be az akciót.
Sikerült megfékezni őket,
pedig az argentinok a lelküket is kitették az egyenlítésért.
Harminchat órára vannak attól, hogy megküzdjenek azért, amiről álmodtak,
az olimpiai aranyéremért.
2008. AUGUSZTUS 23. A DÖNTŐ ELŐTTI ÉJSZAKA
Na akkor! Mint mondtam, ma van Kobe Bryant 30. szülinapja,
és háromra énekelni fogunk neki.
Kobe folyamatosan azt mondogatta, ne csináljunk semmit.
„Tudom, hogy készültök valamire.”
Egy, két, há'!
Boldog szülinapot!
Boldog szülinapot, Kobe!
Mamba!
Boldog szülinapot!
Köszönöm!
Mindig falat emelt maga köré.
Csak a versenytársat látta a többiekben.
De látszott rajta, hogy elképesztően jólesett neki.
Ráébredt, hogy tényleg befogadtuk.
Az ünneplés megpecsételte a dolgot.
ELŐDÖNTŐ ARGENTÍNA – USA
OLIMPIAI DÖNTŐ SPANYOLORSZÁG – USA
Üdvözlünk mindenkit! Eljött az idő.
Kapcsoljuk az olimpiai kosárlabdacsarnokot,
ahol az USA csap össze Spanyolországgal az aranyért.
„USA”, háromra. Egy, két, há!
- USA! - Gyerünk!
Üdvözlünk mindenkit! Ma új olimpiai bajnokot avatnak
férfi kosárlabdában.
Az USA eddig veretlen Pekingben.
Átlagosan 30 pontos különbséggel nyerte a párharcait.
Mind hiába, ha Mike Krzyzewski és csapata nem győzi le Spanyolországot,
a sokak szerint második legjobb csapatot.
Számos spanyol játékosnak van NBA-tapasztalata,
az élen Pau Gasollal, és öccsével, Marckal.
Itt vagyunk, van esélyünk, úgyhogy kimegyünk, és megnyerjük.
A lényeg, hogy legyünk agresszívek,
ne féljünk tőlük, menjünk nekik, és lepjük meg őket!
A két csapat legutóbbi meccsén
Kobe Bryant valósággal felöklelte Pau Gasolt az első percben.
Szerinte kicsinyes húzás volt, ami azt mutatja, Kobe készen áll a harcra,
és nem lepné meg, ha ma újra megtenné.
Tudtuk, hogy kőkemény küzdelemre számíthatunk,
mivel csúnyán elvertük őket legutóbb.
Ott kellett lennünk fejben.
Mindannyian ezért a pillanatért küzdöttünk három éven keresztül
LeBron James egy hármassal adja meg az alaphangot.
Rubio, gyönyörű passz Gasolnak.
Spanyolország vezet.
Jiménezzel szemben szabálytalankodnak.
LeBron James második személyi hibája.
Súlyos hiba. Összes öt lehet, és James máris összegyűjtött kettőt.
Már említettük, hogy ő a csapat védelmének katalizátora.
A lelki vezető.
Mike Krzyzewski kockáztat azzal, hogy engedi játszani két személyi hibával.
Kobe faultolja a hármashoz felugró játékost. Neki is ez a második.
Az Egyesült Államok két vezetője is felesleges hibákat szed össze.
Nem túl jó kezdés az USA számára.
A két vezér padozni kényszerül a hibák miatt.
Az első félidő szétesett a személyi hibák miatt.
Így több időt kaptak mások, és többen más szerepkörben játszottak.
Dwayne Wade és Deron Williams korábban érkezik, mint várható volt.
Néha azt érzed, már átéltél egy bizonyos szitut.
Tudtam, hogy nagy meccsem lesz. Beálltam, és mentem előre.
Wade tör kosárra. Gyönyörű mozdulat!
Wade elcseni a labdát.
Nem elég, hogy én összeszedtem két korai hibát, Kobe is.
És ez megnyitotta az utat Wade előtt.
Wade berepíti a hármast.
Wade, újabb labdaszerzés.
Tökéletesen olvasta a szándékot, kosár a vége.
Tizennyolc pont a padról beszállva.
Ha egy Wade-et tudsz a padról beküldeni,
a tiéd minden idők legjobb válogatottja.
Megkaptam az esélyt az olimpián, és én tartottam a frontot,
amíg a két nagyágyú visszajött a pályára.
Paul dobja előre, Kobe Bryant pedig behúzza!
Csoda szép passz, tökéletes befejezés.
Óriási pofonokat adtunk, de nek akartak kidőlni.
Fernandez, és bent van a hármas.
Két perc van hátra. Fernandez…
Ezt meg hogy csinálta?
Pár gyönyörű csel után nyílegyenesen hullik a labda a gyűrűbe.
Így kell meglepni az ellenfelet.
Hibátlanul dobsz, váratlan hármasokat húzol elő,
bedobod a lepattanókat.
Nyomás alá kell helyezni az USA-t.
Sportolóként imádjuk ezeket a pillanatokat.
Wade ugrik fel. Ez is bent van!
Őrült első félidőn vagyunk túl.
Dwayne pontjai tartottak minket meccsben.
A nemzetközi kosárban minél előbb zárod le a meccset, annál jobb.
De mi képtelenek voltunk elszakadni tőlük.
Az Egyesült Államok 69-61-re vezet Spanyolország ellen.
Az USA megpróbálja kiküszöbölni a csorbát a csalódást keltő 2004-es olimpia után,
ami talán az amerikai férfi kosárlabda második legelkeserítőbb olimpiája volt
az 1972-es müncheni olimpia után.
Doug, te is játszottál a Szovjetunió elleni döntőben.
Vannak páran, akik azért a csapatért és érted akarnak ma győzni.
Például a fiad, Chris, aki a másodedző,
és LeBron James is elmondta tegnap,
hogy beszéltél a csapatnak arról, hogyan képviseljék az országot,
és hogy mit jelent az olimpia. Ő érted is győzni akar ma.
Szép gesztus tőle. Így van, beszéltem velük.
És most 20 percre vannak a sikertől.
Jönnek az amerikaiak, és érezni a feszültséget.
Tudják, mi a tét.
Gasol Howarddal szemben.
Öt másodperc a támadóidőből.
Gasol bal kézzel bedobja.
Négy pontra csökken a különbség.
Ha a meccs végéhez közelítve még mindig lőtávolban tudunk maradni,
akkor van esélyünk.
Még meg lehetett nyerni a meccset,
úgyhogy felpörögtünk.
Navarro, szép ziccerdobás.
Navarro rákapott a ziccerekre. Ismét bedobja.
A spanyolok 60%-os pontossággal dobnak, és megint feljöttek négy pontra!
Végig azt éreztem, hogy van esélyünk, és megnyerhetjük a meccset.
Mindenki látta, hogy van valós esélyünk.
Megjött a spanyolok önbizalma. Az USA hagyta őket feljönni,
és hirtelen nagyon szoros lett a meccs.
Navarro a labdával. Passz befelé… Gasol!
Az USA képtelen megfékezni a spanyolokat, és a spanyolok is őket.
James tör kosárra. Dupla és büntető!
Pillanatok alatt végiggyalogol a pályán. Elképesztő energia!
Mindkét csapat csúszik-mászik a labdáért, hiszen az arany a tét.
A spanyolok hat ponton belül. Minden lehetőséget meg kell becsülniük.
Deronnak, nekem és CP-nek az volt a célunk,
hogy a beállásunkkal új arculatot adjunk a csapatnak.
Chris Paul indul el.
Az USA lerohanással próbálkozik.
Wade lefordul. Kemény dobás, és bent van.
Wade megint nagyon él. Ismét tíz pont az előny.
Bosh Williamsnek.
Derron Williams felugrik, és bevágja.
Nem számított, ki szerez pontot.
Ez 15-öt dobott, amaz 12-t. Nem számított. Csak a győzelem.
Mike Krzyzewski láthatóan gondterhelt a pekingi aranycsata harmadik negyedének
utolsó percéhez közeledve.
Alley-oop Gasolnak! Micsoda meccset játszik Navarro!
Anthony dob álló helyzetből.
És bent van. Gyönyörű kosár Carmelo Anthonytól.
És lassan vége a harmadik negyednek.
Navarro. Williams szépen tapad rá,
de Navarro megoldja, és ballal beemeli. Micsoda kosár Navarrótól!
és közben letelik a harmadik negyed.
USA 91 – 82 SPANYOLORSZÁG A 3. NEGYED VÉGÉN
Azt mondtam a srácoknak, Összpontosítsanak a következő negyedre,
ne foglalkozzatok az eredménnyel!
Ne gondoljatok másra, csak a következő akcióra!
Ne várjátok, hogy a spanyolok megadják magukat,
mert ez nem fog megtörténni!”
A ma este tündöklő Rudy Fernandez jön be.
Négy hibával játszik, a következőnél ki kell állnia.
Micsoda passz!
És Gasol fejezi be, ismét öt pont a különbség.
Anthony hármaskísérlete. Elhibázza.
Hétből egy az amerikaiak mérlege a másik félidőben.
Fernandez ugrik fel egy hármashoz. Bent van!
Két pontra olvad az előny!
Időt kérnek az amerikaiak. Visszajöttek a spanyolok!
Ez volt a spanyolok szándéka, hogy olyan helyzetbe hozzák az USA-t,
hogy érezzék a nyomást.
Mit mondjak, most aztán óriási nyomás alatt állnak.
Két pont a különbség.
Nem tudom, a karrierjük során éltek-e át valaha
még egy ilyen feszült pillanatot, mint az olimpián.
Két pont az előny,
és mintha az egész világ terhe nehezedett volna a vállunkra.
Azt terveztem, mondok pár szót az időkérés alatt,
ehelyett ők kezdtek el beszélni.
Kobe, Dwayne és a többiek, akik hozzászóltak, azt mondták:
„Megcsináljuk. Jók vagyunk.”
Erre a pillanatra készültek, és készen álltak.
A spanyoloknak nincs veszítenivalója.
Felszabadultan játszhatnak. Az USA-nak pedig össze kell szednie magát
a hátralévő 8 perc 13 másodpercre.
Egyetlen meccsről van szó. Tudtam, hogy sokan idegesek,
és sokkal jobban érzik a feszültséget, mint én.
Én készen álltam.
Wade Kobe Bryantnek.
Bryant tör befelé, rádobja, bent van.
Mr. Fantastic Kobe beindult, és kihúzott minket a csávából.
Kobe Bryanttől elveszi Rubio, de ő visszaszerzi.
Howardnak megy be a passz, aki bezsákolja.
És újra kilenc pont az előny 6:45-tel a vége előtt.
Ki vitte a prímet az összes akcióban? Kobe Bryant.
Az elsőt maga dobta be, majd kiosztott két gólpasszt.
Hétpontos roham.
Fantasztikus küzdelem volt.
Egész éjjel játszottunk volna, akár kilenc hosszabbítással.
Reyesé a lepattanó. Vissza Fernandeznek, aki szabadon dobhat.
És bedobja a gyűrűbe!
Csodás kosarat szerez Spanyolországnak Fernandez.
A testünk reakciói felett nincs hatalmunk, én pedig izgultam.
Rendesen izgultam.
98-92, még egy hármas. És Kobe Bryant bedobja!
A világ legjobb játéka zajlott a szemünk előtt.
Fernandez tör befelé!
Micsoda zsákolás, plusz egy büntető!
Rudy Fernandez!
Micsoda befejezés volt Rudy Fernandeztől!
Azt nem mondanám, hogy izgultam,
de az biztos, hogy azt éreztem: „Ezek nem adják fel, baszki!”
Ötpontos a különbség, 104-99.
Visszaállnak zónavédekezésre. Ki vállalja a dobást az amerikaiaktól?
Valahogy a szoros meccseken az utolsó pillanatokban,
mikor nagy dobásokra van szükség, egyszerűen megszűnik a külvilág.
Betörtem a zónába, Kobenak passzoltam, ő pedig csinált egy lövőcselt.
Hárompontos kísérlet, és jó!
Megfordult, és csak ennyit csinált.
Kobe azt mondta:
Az ember csak élvezi a pillanatot. Körbenézel, és magadba szívod az egészet.
És élvezed.
Van bárki az NBA-ben, aki jobban imádja ezeket a pillanatokat Kobe Byrantnél?
Óriási négypontos akció lehet.
Ráadásul Rudy Fernandez is kipontozódott.
Levegőhöz jut az Egyesült Államok,
de még nincs vége a mérkőzésnek.
108-99.
Három perc van még hátra a döntőből.
Navarro megint ziccerből, és bedobja.
A játék végén muszáj taktikázni.
Ki kell használnunk a helyzetet.
És akkor látod, hogy egyre magasabb szinten megy a játék.
Navarro megint. Ezúttal Jimeneznek passzol,
Szabadon ugorhat fel a hármashoz, és bedobja!
Négy pontra olvad a különbség!
Spanyolország kapaszkodik vissza.
Az ilyen pillanatokban jön meg az önbizalmad.
Tudod, hogy nem lesz minden tökéletes,
de ha nem félsz, minden rendben lesz.
Dwayne kéri a labdát, ahogy Paul és LeBron James is.
James kipasszolja Wade-nek. Hárompontos kísérlet.
Bedobja!
Még egy kulcsfontosságú hármas. Ezzel 111-104.
Emlékszem, ahogy bezúztam a hármast,
és valami hihetetlen érzés volt.
Az Egyesült Államok hat ponttal vezet, miközben 1:20 van hátra.
A spanyolok a térfelükön ragadnak.
Paul Bryantnek. Bryant keresi a rést, kosárra tör, és a labda bepattan!
Kobe megcsinálja. Nyolc pont az előny.
És ezzel meglett a meccs. Megnyertük az aranyat.
A közönség az amerikaiak nevét skandálja
a wukesongi olimpiai kosárlabdacsarnokban.
Valószínűleg életem egyik legnagyobb meccse volt.
Megkezdődött az ünneplés.
Az amerikai férfi kosárlabdacsapat újra olimpiai aranyérmes!
A 2002-es, a 2004-es és 2006-os csalódások után.
És a játékosok odamennek köszönteni az egykori olimpikont,
kollégánkat, Doug Collinst. Megható pillanat.
És persze nem csak őt, hanem a fiát, a stábtag Chris Collinst is.
Különleges nap a Collins család számára és a USA Basketball számára.
Nem számítottam rá, de odajöttek hozzám a jegyzőasztalhoz
Virágot hoztak, mindenfélét.
Kihívtak, hogy menjek ki, és a nyakamba akasztották az aranyérmüket.
Mindenkinek fülig ért a szája, és készült egy kép is.
Valamelyik nap elővettem azt a képet,
mert Kobe ott állt mellettem.
Hol vannak a pezsgősüvegek? Hol vannak?
Merre?
Aranyérem! USA, gyerekek!
Ez az!
Szép volt, CP!
Igen!
Ez az!
Nagy ember!
- Ki az? - Ne!
- Én megmondtam! - Beverte a Kobe-féle hármast!
Mi, amerikaiak arról vagyunk híresek, hogy öntörvényű szupersztárok vagyunk.
Hogy csak a show, a csillogás érdekel minket.
És nem a csapatjáték.
- Gyere ide! - Szép volt, tesó!
Egyszer csak megjelent a Redeem Team,
és nekik mindenkinél több joguk van kimértnek és önzőnek lenni.
És közben az övék a legnagyszerűbb csapat az olimpiák történetében.
Amerikai Egyesült Államok!
Ahogy ott álltam a pódiumon, a mögöttem álló útra gondoltam.
Nem tudtam, mennyit jelent majd az arany.
De abban a pillanatban semmilyen eddigi érzésem,
kétségekkel teli pillanat vagy sérülés nem számított.
Csak az, hogy ott lehetek abban a pillanatban.
Örömet éreztem. Megkönnyebbülést.
Azt, hogy: „Jól van, megcsináltuk.”
Egy közös célért álltunk össze.
Nem Nuggets-mezben voltam, LeBron sem Cleveland-mezben,
Kobe sem Lakers-mezben. Az állt a mezünkön: „USA”.
Azok miatt, amin keresztülmentünk,
a vereségek az évek során…
Az, hogy ott állhattam a pódiumon, hogy a nyakamba akasztották az aranyat,
pályafutásom egyik legboldogabb pillanata volt.
Azt hiszem, ez újra felállította a mércét, mit is jelent az amerikai kosárlabda.
Nincs csodálatosabb érzés, mint aranyérmet nyerni.
A hazád előtt. A világ előtt.
Ez az olimpia.
Nincs ennél magasztosabb pillanat.
Ez az! Indulunk, bébi!
Indulás! Megyünk Kínába, s elhozzuk az aranyat.
Tizenhárom óra?
Jó sok idő egy repülőn.
De az olimpiára megyünk, szóval nem bánom.
Gyerünk, Tayshaun!
Levettétek a pizsamátokat?
Kobe! Te levetted a pizsamád?
Ezt nézd! Még sosem néztem ki ilyen keménynek.
Basszus, gyönyörű! Úgy nézek ki mellette, mint Iron Man.
Vágjátok, srácok?
Te melyik számot kaptad?
- Két éve mi volt rajtad? - Tízes.
Parancsoljatok!
„Parancsoljatok.”
Hajrá, Philly! Gyerünk!
Csak annyit jelent: „El az útból!”
Azt hitem, ez valami játék.
Öt éven keresztül átvertél, de rájöttem. Találj ki másik jelet!
Majd kitalálok egyet.
Azt hiszem, ma tudatosult bennem. Igazi hazafinak érzem magam.
Ahogy itt állok a Szabadság-szobor előtt.
Ez az út vezet az aranyhoz.
Alig várom, hogy a nyakamba akasszák!
Viszlát a következő epizódban!
Itt James király. Mögöttem Wade. Arra készül…
Bumm!
- Hali! - Kiszállunk.
A feliratot fordította: Tóth Márton