Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
PODLE SKUTEČNÉHO PŘÍBĚHU
Zavřete oči…
a soustřeďte se na svůj dech.
Nádech…
a výdech.
Soustřeďte se na vzduch, co vdechujete.
Je čistý.
Prázdný.
A s výdechem…
je ten vzduch černý.
A ta černota je úzkost, stres,
veškeré vaše obavy.
Vnímejte, jak s výdechem opouští vaše tělo.
Vdechujte čistý vzduch a vydechujte černý.
Vdechujte čistý vzduch.
Vydechujte…
Stojím tam
před tím malým starým domem, zírám na něj
a přistoupí ke mně muž.
Poznávám ho. Je starší, ale poznávám ho.
Povídám: „To jsem já, Paul Emery. Kdysi jsem tu bydlel.“
A on na to: „Ne, nebydlel.“
Říkám: „Jsi Chris.
Mívals německýho ovčáka.“
Ptá se: „Jak to víš?“
„Bydleli jsme tu léta.“
- Tenhle starý známý… - Jedete na západ za prací?
Ne.
Nikdy předtím jsem tam nebyl.
Vy?
Domů. Jedu domů.
Musel jsem vypadnout…
Z Queenslandu.
Pořídím si auto.
Najdu si bydlení a tak.
Jsem Paul.
Henry.
Vypni motor.
A znovu.
Jo. Poslechneme si ho.
Potřebuju adresu pro převod vlastnictví.
- Můžu uvést adresu motelu? - No, to nevím.
Tam bydlím. V motelu.
Adresa motelu nepůjde.
Mám poštovní přihrádku, uveďte ji tam, než si něco najde.
- Dobře. - Díky.
Díky, Henry.
Tak jo.
Tak 1 600 dolarů.
- Tumáš. To je tvoje. - Ne.
No tak. Vážně jsi mi pomohl.
Ne.
Čím se živíš, Henry?
Dělám rukama.
Teď sotva můžu pracovat.
Za několik let budu v hajzlu.
Pročpak?
Nemůžu dýchat, kámo.
Vím, jaké to je, být na dně.
V obálce máš posledních pár dolarů.
Je to na tobě znát.
Paul Emery?
Momentálně nemohu hovor přijmout.
Nechte mi vzkaz a já vám později zavolám.
Henry, tady Paul.
Musím s tebou o něčem mluvit.
Budu se muset přesunout jinam,
tak zavolej, až si to poslechneš.
Dobře. Zatím.
Ještě kousek a jsme tam.
Tamhle je dům. Můžeš mě vysadit.
Musím ti říct, Henry…
Přijel jsem sem kvůli jednomu kšeftu.
Mám tu kámoše.
Marka.
Ptal se, jestli nevím o někom, kdo shání práci.
Řekl jsem mu o tobě.
Jo, tady to stačí.
Jo, dobrý. Tady.
Jakou práci?
To ti musí říct on.
Žádný násilí.
Ne, Henry, no tak. Tak to není.
Sejdeme se s ním zítra. Všechno ti poví.
Ty sis obarvil vlasy?
Cože?
Obarvil sis vlasy?
Jo, jsou trochu tmavší.
Vypadá to dobře.
Díky.
Jdu do toho.
Jo.
Bezva.
Tak zítra. Díky za odvoz.
- Kde je Paul? - Nemohl přijet.
Nastup si.
Nastup.
Zapni si pás.
Nechci žádný násilí.
Ne. Už jsem slyšel.
Tlustej zmrd.
Co tady děláme?
Počkej tady.
Jak se vede? Fajn?
Proč jsi mi volal?
Pasy mám připravený.
Jsou čistý a bez razítek.
Je mi líto, že jsem nesehnal ty prachy.
- Omlouvám se. - Nemusíš. Proč?
Dělal jsem, co šlo.
Dám ti je v úterý.
Mimochodem, jedna holka teď sype zrní
v masážním salonu.
Kdo?
Pamatuješ na Letessii?
- Koho? - Letessii.
Jo.
Dealuje přímo na pokojích.
- Příští týden. - Přesně ve 12:00.
- Co uděláš? - Seženu ti prachy.
- Díky. - Slibuju.
A už žádný parkoviště. Kurva.
Sypete zrní. Je to tak?
Ani se toho nedotkneme.
Když děláš s námi, nebereš, jasný?
Prý nemáš moc známých,
což je dobrý.
Vyhovuje nám to.
S nikým o téhle práci nemluv.
Otevři to.
AUSTRALSKÝ PAS
Nic tam není.
Tady to je.
Má potíže. Starej známej, Paul.
Proto ho sem museli přivézt.
Co se děje?
Jestli tě kontaktuje, a ne přese mě, dej mi vědět.
A pomlč o tom, co jsem ti o něm řekl.
Kde bydlíš?
Kousek chmýří.
Díky.
Jedna, dva, tři, čtyři, pět.
Jsem příslušník západoaustralské policie.
Pracuji v utajení
na vyšetřování případu únosu a vraždy
Jamese Listona ze dne 12. května 2002.
Dnes je 6. května 2010.
Číslo mého odznaku je 452
a používám falešné jméno Mark Frame.
Včera mi volal starej známej.
Nechal jsem to spadnout do hlasovky.
Ale tohle jsem měl pro něj vyzvednout.
Jo, to si vezmu.
Nějakou chvíli bude mimo město.
Co je?
Zdálo se mi, že vidím auto.
Jak vypadalo?
Dodávka. Už je pryč.
Vydrž chvilku.
Tak jo. Henry?
Viděls to moře?
Čau.
Gary.
Tohle včera přišlo Paulovi.
Henry.
Pojď sem.
Tohle je Henry Teague.
To je Gary.
Nemůžeš sem přijít v tomhle.
Sežeň si nějaký slušný hadry.
Vypadáš jako zločinec.
Vážně, dej se do pořádku. Posaď se.
Ohledně Paula…
Má problémy z minulosti, a tak ho musíme přesunout.
Takže se uvolnilo místo.
Jsme uzavřená skupina.
Moc často nikoho nenabíráme,
a když už ano, o vlastní lidi se staráme.
Co ty na to, Henry?
Jo… Proč ne?
Hele, Marku, na nové oblečení nemám peníze.
Nemůžu si ho dovolit.
Hele, kámo. Na.
Tím se netrap.
Postaráme se o tebe.
Vidíš?
Počkej. Na něco se zeptám.
Ten chlápek, Gary, to tu vede, jasný?
Ale zodpovídá se jistým lidem a ti se zodpovídají jiným.
Mám se tě zeptat, jestli už jsi seděl.
Jo, seděl.
Za co?
Párkrát mě zabásli. Nic vážnýho.
Žádný delší tresty?
V Severním teritoriu jsem seděl za napadení.
Proto nechci žádný násilí, kvůli trestu pro recidivisty.
Jestli jsi byl delší dobu v chládku, řekni mi to.
Nečekej, až se zeptám. Jak dlouho?
Dva roky.
Bylo to v krizovým centru. Jeden týpek
se furt navážel do mý ženy.
Šel jsem po něm.
Utekl mezi stromy, já běžel za ním.
Je mi fuk, cos udělal.
Jen chci, abys ke mně byl upřímnej.
Jo. Buď upřímnej.
Víc nechci, kámo. Na.
Díky.
Co je?
Nic, kámo. Dobrý.
- Jo? - Jo.
Hej!
Cos to udělal?
Slez z toho stolu. Pojď sem.
Pojď sem. Sedni si… Stůj.
Máš bosý nohy.
- Pročs to udělal? - Já nechtěl.
Do hajzlu.
Nemůžeš dávat pozor?
Jestli se říznu, čí je to vina?
Kruci.
Co příště uděláš?
- Uklidím to. - Ne, dáš pozor.
Tak jo. Pojď sem.
Podívej se na mě.
Promiň, že jsem ti nadával. Obuj se.
Mám tě naučit něco, co jsem pochytil v práci?
Musíš zavřít oči.
Zavři oči a nadechni se.
Při nádechu
si představuj, že vdechuješ čistý vzduch.
Půjdeš už z vany?
A s výdechem
vydechneš černý…
Věděls…
…temný, špatný vzduch.
Co?
Že existuje žába, co vydává tenhle zvuk?
A to jsou všechny věci, co nemáš rád.
Nahoře. Neubliž mi.
- Nechci ti ublížit. - Když jsi naštvaný…
Mám pastu ve vousech!
…nebo máš strach a tak.
- Zavři oči. Věř mi. - Ne.
Věci, co nemáš rád, a pak vdechni čistý vzduch
a vydechni tu černotu.
Hotovo.
Celé tvé tělo se uvolní
od nohou. Kolena,
boky,
břicho, hrudník.
Dovnitř jde čistý vzduch…
ven černý…
Potřebujete pomoc?
Pardon.
Ne, dělal jsem si prdel. Vypadáš dobře. Pojď.
Teď to bude chtít i po mně.
Čau.
Zavřete sakra dveře.
- Co se děje? - Sednout.
Mobily.
Na co je potřebujete?
Odemkněte je.
Na co je potřebujete?
Smažeme Paulovy kontakty.
Je dole. Dej mu tohle.
John se o všechno postaral.
Dejte si s Paulem drink
a pak ho odvezeme na letiště.
A ty. Budeš dělat, co ti Mark řekne.
Tady jsi.
Sedni si.
- Henry. - Jak se vede?
Máš tam deset táců.
Novej pas.
Taky letenku do Anglie.
A vízum ti platí jeden rok.
Hele, ať je to cokoli,
nechci to vědět.
Ví to John, a to je hlavní.
Jasný?
Hádá, že než se vrátíš, bude po všem.
Všichni máme nějakou minulost. Nějaký škraloup.
A teď nejsi nikdo.
Hlavu vzhůru, kámo.
Dojdu nám pro drink.
Henry…
Důvěřuj Markovi.
Důvěřuj Markovi. Jo.
Když k nim budeš upřímný,
postarají se o tebe.
Bude o tebe postaráno.
Co tady děláme?
Staráme se, aby byl Paul čistej.
Kdo je John?
Tvůj zaměstnavatel.
Promiň, občas umím být kretén.
Sám jsem měl v minulosti problémy.
Tohle je jediná rodina, co jsem kdy měl.
Když budeš mít problémy,
potřebovat pomoc nebo tak,
přijeď sem, počkej tu…
a já si tě najdu.
Po únosu toho chlapce z podjezdu
byl několikrát vyslýchán kvůli své minulosti.
Psychologické testy odmítl.
Uvedl, že byl trestán za násilné trestné činy.
Na severu někoho napadl.
Podrobnosti tu nejsou.
Máme P28 znovu vyhodnotit pro účely koronerova vyšetřování.
V době únosu byl spis P28 uzavřen poté,
co detektivové neměli dostatek času ani důkazů,
aby ho mohli považovat za podezřelého.
Od té doby přesídlil do Západní Austrálie.
My máme na starost P27.
Má záznam za napadení a sexuální násilí.
Pohyboval se v blízkosti obchvatu
to ráno 12. května 2002.
My máme P26.
Několikrát byl obviněn z domácího násilí.
Momentálně má čtyři zákazy přiblížení.
Marku.
Díky za tvou práci na tomhle případu.
Díky ní jsme teď tady. Měl bys být na sebe hrdý.
Uvidíme se na druhé straně.
Vracíš se do Queenslandu?
Hej!
Auto jsme spálili.
Nechceme ho dostat do hustě osídlených oblastí,
takže ho dál izoluj.
Smůla je, že v odlehlých oblastech vás nemůžeme sledovat,
takže budeš bez ochrany
kromě nahrávacího zařízení.
Operace závisí na tom, že se k němu dostaneš blíž.
Vím, že ti to nemusím říkat.
Vyhýbej se terénu, který neznáš.
Najdi rovnováhu mezi blízkým vztahem
a vlastní zranitelností.
Do hajzlu!
Měls počkat v autě.
Dlouho jsi nešel.
Mohl to být tichý alarm.
To už jsem vyřešil před lety.
Na. Zapomněl jsem, co máš rád.
- Tumáš. - Díky, kámo.
Chceš cígo?
Ne. Přestal jsem.
Chceš cígo?
Ne. Přestal jsem.
Předtím jsem nemohl nikde sehnat práci.
S trestním záznamem jseš v háji.
Táta sloužil v armádě.
Sám jsem se chtěl přidat k záložákům.
Testy jsem udělal.
Kromě psychologickýho. Jsem náměsíčnej.
Vypadám jako příšerka?
Cože?
Mám chuť v chodidlech a slyším srstí.
- Co jsem? - Co?
Můra!
Jseš osina v zadku, to jseš.
Ne, počkej. Ukaž.
Tak jo, kamaráde. Ve čtvrtek.
Tady vrchní detektiv konstábl Kate Rylettová
a vrchní detektiv konstábl Graham Ikin.
Vytváříme časovou osu pohybu
podezřelého P28, Henryho Teaguea, dne 12. května 2002.
P28 tvrdí, že z domu odešel ve 14:50
a vrátil se v 17:30.
Jel po obchvatu směrem k domu příbuzného,
zaparkoval a vzal si součástku k motoru.
Vracel se po stejné silnici kolem autobusové zastávky v podjezdu,
kde byla oběť naposledy viděna mezi 16:05 a 16:10.
Tvrdí, že to dítě neviděl,
ale projížděl kolem
ve stejnou dobu, kdy chlapce viděli svědci
včetně lidí v autobuse.
Ten autobus tam nestavěl.
Projíždí podjezdem v 16:15.
Řada svědků v autobuse chlapce viděla.
Čekal u silnice.
S mužem, který stál za ním
a opíral se o sloup podjezdu.
Nohu měl pokrčenou jako čáp.
Druhý autobus tam projíždí v 16:18.
Lidé z toho autobusu chlapce ani toho muže neviděli,
takže k únosu došlo
během těch tří minut, mezi 16:15 a 16:18.
ČAS ÚNOSU
Tvrdil, že kamera namířená na silnici
by viděla jeho auto projíždět kolem.
Ta kamera nebyla v provozu.
Řekl, že tam byl, jen proto,
že si myslí, že ho kamera zachytila.
P28 uvedl, že místem projel bez zastavení
a pokračoval přímo k domu postarší známé,
se kterou strávil půlhodinu.
Dotyčná na této adrese už nebydlí.
Na otázku, proč toto alibi předtím neuvedl,
P28 odpověděl, že ji nechtěl rozrušit.
Zdravím, Mari.
Jak se dnes máte?
O kterém časovém období jste s ní chtěli mluvit?
To nemůžeme probírat.
Tvrdí, že s ní byl mezi 16:10 a 16:45,
ale ona to nemůže potvrdit.
Lidé z forenzního u něj byli
ve dnech poté
a udělali prohlídku jeho auta.
Sejmuli otisky z jeho vnitřku.
Záznam o výsledcích chybí.
Policie ho nepovažovala za pravděpodobného podezřelého,
protože neřídil „černé hranaté vozidlo“
spatřené mnoha svědky na místě činu.
Závěr byl nedostatek důkazů
a času na to, aby chlapce unesl
a vrátil se do 17:30 k tomu,
co uvedl, že dělal.
A to bylo co?
Úklid.
Jezdíval jsem na vlacích se třtinou
v jednom kuse.
Byl jsem pošahanej.
Doteď jsem se necítil svobodněji.
Takhle asi vypadají skutečné sny.
Znáš Paula?
Když jsem ho potkal…
nevěřil jsem mu.
Myslel jsem, že je reportér nebo tak.
Pořád se vyptával.
Ten zmrd reportérem být nemůže.
Sotva umí číst.
To je fakt.
Je to idiot.
- Hotovo? - Ještě ne.
Čau.
Tohle je Henry.
Tumáš.
Dobrý?
- Fajn. Dej vědět. - Jo.
Sejít se s ním je známkou důvěry.
Znamená to, že se posouváš dál.
Je to vrchní detektiv seržant.
Jeho vliv sahá přes všechny pozice.
Když ho někde uvidíš, nechoď k němu
a nemluv s ním.
Spojil nás s kontaktem přes zbraně.
Musíme se s ním sejít mimo město.
Dvě 1911, dvě beretty, tři glocky.
Můžu to udělat za 12…
Mám rád zbraně.
Sbíral jsem je.
Teď jsou to starožitnosti, cetky jako tahle.
Kdo je Rylett?
Rylett?
Rylett Holdings. Na východě jsem pro ně dělal.
Tady Kate Rylettová.
Sháním archivní videozáznamy spojené s P28, Henrym Teaguem.
Váš vztah k němu?
Známe se z kostela.
Proč jste se ozvala?
No, já… Nic o tom případu nevím, ale…
když se ztratí dítě a on tam byl, pak…
myslím, že…
Že se na tom podílel?
Jo.
Jednou v noci nás zavezl do lesa…
řekl, ať vystoupím a dělám, že ho neznám.
A pak odjel a nechal mě tam.
Potom… Objel to,
zastavil, aby mě přiměl nastoupit,
a když jsem vlezla dovnitř…
Řekl: „Měla bys… být opatrnější v tom, komu věříš.“
Co se stalo pak?
Dřív jsem dělal v odtahovce.
Vozil jsem vraky na vrakoviště k sešrotování.
Kdybys potřeboval,
bylo by to skvělé místo, kde se zbavit těla.
Kdybys potřeboval.
To ta auta nekontrolují?
Ne.
Je tu spousta zasranejch křížů.
Na východě jsem byl členem církve. Jo.
Charismatická obnova.
Znáš ten typ?
Jo.
Třeseš se a škubeš sebou.
Zmítáš se v křečích.
Nepohodl jsem se s pastorem.
Tvrdil, že neodpustitelný hřích neexistuje.
Že všechny hříchy lze odpustit.
Řekl jsem mu, že v Bibli se píše něco jinýho.
Stál tam a kázal lži.
Lhal, kurva.
Až tam dorazíme,
musím se sejít s naším kontaktem. Ty počkáš v kempu…
Tvé nahrávací zařízení selhalo. Vem si tohle a svoje mi dej.
Hele, musíte se stáhnout dál, jasný?
Jste na nás až moc nalepený.
Dobře. Jsi v pohodě?
Můžeš…
Vysvětli mi ten zatracený scénář.
Žádný scénář není.
Někdo upozornil policii na aktivitu ve skladu, co jsme chtěli použít.
Museli jsme zmizet.
Do hajzlu.
- Henry! - Kámo.
Musíme pryč.
Dělej. Sbal se. Myslím to vážně.
Rychle, dělej! Ještě něco?
- Ne. - Dobře.
No…
Chceš jít dovnitř?
Manželka je mimo město.
Pěkný.
Hned přijdu.
Co tvoje žena dělá?
Trpí úzkostmi a depresí.
Moc často z domu nevychází.
Jo?
To jsem si koupil za peníze, cos mi dal minulý týden.
Kde jsi vyrůstal?
Na vojenských základnách.
Jsem černá ovce rodiny.
Stydí se za mě. Nemůžou mě vystát.
Proč?
Nevím.
Kolik ti je, Marku?
Šestačtyřicet.
- Skoro 50? - Jo.
Staříku.
Jakou hudbu posloucháš?
Já hudbu… moc neposlouchám.
Jak to myslíš?
No, na písničky mě moc neužije.
Jo.
Hele, poslyš…
probíhají přípravy na nějakou akci.
Mluvil jsem o tom, že tě vezmu s sebou.
Ale museli bychom jet mimo město,
do jiného státu,
- jestli chceš. - To beru, kámo.
Skvělý. Tak jo.
Řeknu jim to.
Je fajn mít kámoše.
Někoho na pokec.
- Jo? - Už je to dlouho.
My dva už toho máme hodně za sebou.
Proto si tak rozumíme.
Jo. Vedeš si dobře.
Sakra, jsem unavenej.
Mám před sebou dlouhou cestu. Musím vyrazit.
Promiň.
Máš to tu hezký.
Marku, počkej.
Hej. Co to sakra děláš?
Ne. Dost.
Tak jo, jednou. A dost, jasný?
Počkej. Potřes mi rukou.
- Slibuju. - Dobře.
Budu… Do kolika mám počítat?
- Do 40. - Do 40.
Do 30? Budu počítat do 30.
Jedna, dva, tři,
čtyři, pět, šest,
sedm, osm, devět,
deset, jedenáct…
Jseš tady?
Kamaráde?
Zlechtám tě!
Já tě najdu!
Kde krucinál jseš?
Do hajzlu.
Kamaráde?
Myslím to vážně!
Ozvi se, jestli mě slyšíš.
Kamaráde!
Kde jseš? Kámo?
- Kámo! - Tady jsem!
- Co tady venku děláš? - Měl jsem se schovat.
Ven chodit nesmíš.
Ven chodit nesmíš. Co jsem říkal?
- Pojď sem. - Měl jsem se schovat.
Co jsem říkal? Ať nechodíš ven.
Běž dovnitř.
Já ti ukážu, šmejde…
Mám vítr ve vlasech.
Cítím vítr ve vlasech.
Co to ten magor dělá?
Co to s tebou je, pako?
Zmiz, ty idiote.
Co to do prdele… Hej! Vypadni!
Tak jeď, ty zmrde.
Kurva. Zatraceně.
Sakra.
Koho potřebujete?
- Záchranku. - Co se stalo? Můžete mi to popsat?
Autonehoda.
Na rohu Elleryjské a… Kruci, nevím.
Dobře.
Vaše jméno a telefonní číslo?
Kruci.
- Henry! - Seďte tady. Seďte.
Jo.
Henry, pojď. Musíme jet.
Henry!
Chceš jít dovnitř?
Ne.
Ještě jim zbývají poslední dodělávky
- před naší cestou do Victorie. - Co je to za zvuk?
Ještě poslední…
Ve Victorii jsem nikdy nebyl.
Tak jo, potřebuju, aby ses moc neukazoval.
To je vše… Jsem unavenej, kámo.
Podrobnosti ti zavolám později.
Ne.
Jen jsem si dělal prdel.
Já vím.
Nepociťujete zvýšenou podrážděnost?
- Stres? - Ne.
Nic na sobě nepozorujete?
Ne.
Dobře.
Nějaké fyzické potíže nebo tak?
Ne.
Co příznaky deprese?
Ne.
A co úzkost?
- Pociťujete úzkost? - Ne.
Myšlenky na sebepoškozování?
Ne.
Mám tu poznamenáno,
že máte potíže se spánkem.
Souvisí to s vaší prací,
nebo je to osobní?
Ne.
S prací, nebo je to osobní?
Ani jedno.
Marku, důvod, proč tu jste…
Bylo mi řečeno, že vás postavili do těžké pracovní situace.
Mám to s vámi probrat.
Víte, člověk v této profesi
zažívá tak velké trauma,
že když se to nabalí, je toho na jednoho moc.
Nikdy to není jen jeden incident
nebo situace.
Nevím, o čem to mluvíte.
Pokud si potřebujete vzít volno,
někdo vás může zastoupit.
Hele, musím s tebou probrat ten večer
před mým domem.
- Ne, Henry… - Ne, prosím.
Dřív jsem často sledoval porno.
Lidi po amputaci.
To mě rajcovalo.
Lidi bez rukou, bez nohou.
Nevím, čím to je, Marku.
Ty mi je připomínáš.
Ještě pokračuj,
a budu tě muset odvézt na policii.
Cože?
Mám v oku černý jezero!
Řekl jsem jim, že tě nemůžeme nahradit.
Jsi ve službě pět a půl měsíce.
Nemůžeme tu práci replikovat ani zrušit.
V nadcházejících dnech tě pošleme do Melbourne.
Victoria zajišťuje krytí.
To ti uleví od napětí.
O tom napadení na severu nic nemáme
a forenzní technici už mají výsledky testů z toho auta.
Sejmuté otisky nejsou v databázi.
Poslali je do laborky, kde je dali stranou.
Otestovali je včera.
Nebyly zjištěny žádné fyzické důkazy
o další osobě v tom autě.
- Je mi líto. - To nic.
Poznamenali, že tohle samo o sobě není průkazné
a že v době, kdy byly otisky sejmuty,
byl podezřelý ochotný,
spolupracoval a rozuměl procesu.
Nemáme na něj vůbec nic.
Jak se má… máma?
Prý o tom nemám mluvit.
O čem?
O tom, jak se má.
- Poslyš. - Jo?
Pár dní si tě k sobě nebudu moct vzít.
Dobře.
- Vyřídíš to mámě? - Dobře.
Tam někde je kluk.
Sám.
Čeká, až ho najdeme.
A víš, co říká?
„Kde to jsem?“
„Kde to sakra jsem?“
Henry.
Prý jsi ve Victorii poprvé.
To jsi asi něco udělal správně.
Máme něco vyzvednout.
Ty to vezmeš s sebou na západ, proto jsi tady.
Marku.
Marku!
John je ve městě.
Vem si to.
- Počkej tady. - Marku.
Pojď se mnou.
Co se s tím krámem sakra stalo?
Tudy. V pohodě?
Jo.
Victoria poskytla Johna.
Bude řídit poslední část operace.
Ale bojím se, že je na Henryho moc přímý.
Musíš s ním promluvit o Henryho úzkosti.
Sledovali jsme ho, běželi jsme touhle chodbou
a on se zamkl uvnitř, tak jsme si řekli: „Fajn.
Počkáme, až hezky poprosí.“
Johne.
- Můžeš na chvilku? - Jo.
Mark řídí tu operaci na západě.
Bylo by dobré promluvit si…
Pardon, jak že se jmenujete?
Mark.
Ale tak se nejmenujete, že ne?
Řekli vám, že nemáte používat pravé jméno?
Jo.
Takže vaše pravé jméno?
A vaše?
Mark ne. To už je zabrané.
Pardon. Žertuju. Omlouvám se.
Hned jsem u vás. Jen musím…
Takže…
Je to debil.
Vytáhli jsme ho ven.
Sebrali jsme ho, odvlekli ho chodbou…
Uzavíráme pojistné smlouvy, náš likvidátor pojistných událostí.
Vloží to do systému.
Marku.
Co myslíš, že je v tom kufříku?
Musíme mu důvěřovat.
Kde mám svou vodu?
Zatraceně!
Ne.
- To je on. - Kdo?
John.
- V pohodě, Marku? - Jo.
- Máte letenky? - Jo.
Máte se, Henry?
Jo.
Moc rád… vás poznávám, Johne.
Já nejsem John.
Ten je tamhle.
Chce od vás napsat vaše jméno a datum narození.
Máte napsat své druhé jméno.
- Druhé jméno? - Jo. Vaše druhé jméno.
- Změnil jsem si… - Proč jsi to sakra neřekl?
K čemu ho potřebuje vědět?
Proč jsi to sakra neřekl?
Dají vaše jméno policejnímu kontaktu,
proklepnou si vás.
Všechny nás prověří. Nebudeme poutat pozornost.
Jo, tím se netrap.
Seděl jsem tam, kde teď ty,
a bál se, že mě s mou minulostí nevezmou.
- John tě chce vidět. - Cože?
John. Chce s tebou mluvit.
Slyšel jsem o tobě, Henry.
Nebo jak se jmenuješ.
Musíš k nám být upřímný, jasný?
Jo.
Změnil jsem si jméno před lety…
To je mi fuk.
Ne.
- Na co zíráš? - Na nic.
Tak proč tu ještě stojíš?
Děkuju.
Mají nás na různých místech. Neopouštěj hotel.
Kromě jména není nic, co bych ti už neřekl.
Nic, o čem bych věděl.
Neopouštěj hotel, Henry.
Včera večer jsem v hotelovém baru potkal ženu.
Šli jsme spolu na pokoj.
Víš, co mi na odchodu řekla?
„Nikdy nezapomenu, Henry.“
Snad mají v tiskárně dostatek inkoustu, aby vytiskli můj záznam.
Tím se netrap.
Za těch 20 let jsem nic neprovedl.
PETER MORLEY ODDĚLENÍ TRESTNÍHO VYŠETŘOVÁNÍ
Nemáme žádné záznamy o napadení na severu pod jménem Henry Teague.
Byly uložené pod jeho dřívějším jménem Peter Morley.
Poskytla jsem jim informace, ale…
uložili je špatně.
Prokrista.
Momentálně nemohu hovor přijmout.
Nechte mi vzkaz a já vám později zavolám.
Henry?
Sakra.
- Zmizel mi. - Co?
Ztratil jsem ho.
Mohl tě sledovat zpátky?
Ne, nevím, ale nemyslím si.
Do hajzlu!
Poslyš, Marku.
Pátrání vyhlásit nemůžeme. To víš.
A nemůžeme tě sledovat.
Nejde to. Musíš se ho pokusit najít.
Cože?
Budeš se ho muset pokusit najít.
Jediný problém je to alibi.
Její dcera v té době pracovala u místní RSL.
Její máma tam prý hrávala na automatech.
Neměli byste kamerové záznamy z roku 2002?
Tak staré ne.
Schováváte evidenční knihy?
Pokud chodila pravidelně, nezapisovala se.
Co máte pro stálé zákazníky?
Mívali jsme věrnostní program.
Členové skenovali své karty
a automat zaznamenával jejich čísla.
Jak bychom je vysledovali…
Pardon.
Nezestárnou jako my, kterým je to souzeno.
Věk je nevyčerpá, ani roky je neodsoudí.
Při západu a východu slunce
na ně budeme vzpomínat.
Budeme na ně vzpomínat.
- Budeme na ně vzpomínat. - Budeme na ně vzpomínat.
Nezapomínejme.
Její číslo bude ve složce,
- ale automaty byly vyřazeny… - Kde jsou?
Jaké datum vás zajímá?
12. května 2002.
Sedím tu se ženou. Právě jsme měli pečeni.
Mimochodem, pozdravuje tě.
Říká: „Ahoj, Marku.“
Že ji taky zdravím.
Kde jsi, kámo?
- Jsi v pořádku? - Jo.
Jsem na čas mimo město.
Můžu promluvit s klukama a něco…
Je nervózní. Rozrušený.
Domníváme se, že ho můžeme kdykoli ztratit.
Musíme sem dostat Johna
a připravit se na závěrečný úder.
Ten mezistátní džob byl přípravou na větší zásilku.
Tady Mark tě doporučil, Henry.
A tohle je jen začátek.
Tohle je nic. Je to jen zkouška.
Je to odlehlé letiště, hodinu a půl cesty z města.
John má obavu o bezpečnost
a ty to tam prověříš. Potom dostaneš 10 % zisku.
Aby bylo jasné, je to přes 100 000 pro každého.
Dělám tu ostrahu
už téměř pět let, a nikdy se to neomrzí.
Pro veřejnost máme otevřeno v neděli.
Jo. Možná sem vezmu svý kluky.
To jo. Užili by si to tu.
Líbí se vám?
Chcete se posadit dopředu?
Začínal jsem v 54 letech. Učil jsem se se synem.
Měl jsem strach z výšek, ale jakmile sedíte uvnitř,
cítíte se bezpečně.
- Jo. - Velmi bezpečně.
Je to tak.
Kolik tak stojí?
Některá letadla jsou hodně drahá,
ale… to letadlo tamhle
má cenu 60 000 dolarů.
Alibi jsme zpochybnili.
Byla na automatech v místní RSL.
V té době s ní být nemohl.
Kde teda byl?
No… Tam ne.
Viděl jste ty záznamy ze severu?
Teď je čtu.
Pojďte za mnou, prosím.
BAZÉN OTEVŘEN 8.00 - 22.00
Posaďte se. Klidně tamhle.
Jsem detektiv seržant Cross.
Řídím tajnou skupinu pro speciální operace.
Chci vás informovat, že po skončení vyšetřování bude
na cestě zpět na západ vedle podezřelého sedět agent v utajení.
Tohle je Paul Emery.
- Dobrý den. - Zdravím.
Paul naváže během cesty
kontakt s podezřelým
a uvidíme, kam nás to během dvou týdnů zavede.
Obávám se, že pokud nezajdou dál, pak je to…
Konec.
Vy nás máte seznámit s jeho minulostí.
Ano. Ale udělal to on.
Nejspíš vám řekli, že za tu námahu nestojí.
Ale udělal to on.
Nás na to přidělili až teď.
Povězte nám, jak ho přimějeme mluvit.
Mluvím s Peterem Morleym?
Ne.
S Peterem Morleym, též známým jako Henry Peter Teague?
Kdo jste?
Kate Rylettová.
Jsem vrchní detektiv konstábl z Queenslandu.
Jak vás detektivové informovali,
byl jste předvolán ke koronerovu vyšetřování v Queenslandu…
Henry Teagueu.
…ohledně podezření z únosu a vraždy Jamese Listona v roce 2002.
Dám vám své telefonní číslo.
Odteď budu váš kontakt.
A když odmítnu přijít?
Pokud nechcete přijít,
koroner vydá příkaz
vzít vás do vazby a předvést k vyšetřování.
Po jeho skončení vám zajistíme dopravu,
protože, jak vím, pobýváte teď v Západní Austrálii.
Zajistíme vám návrat do místa bydliště
za předpokladu, že tu v závěru procesu
nebudete muset zůstat.
Přezkoumali jsme výčet důkazů od detektiva Rylettové.
Paul Emery?
A máme důvod investovat zdroje západní policie
do vašeho podezřelého.
Zůstanete tu jako dohled a spolupracovník.
Zahajujeme operaci, takže představíme Marka
jako člena zločinecké organizace, která umí lidi relokovat, mazat minulost…
nabídnout mu únik.
Je tma.
Vyjdu před dům.
A najednou se cítím lehce.
Tak se dám do běhu.
A najednou jsem ve vzduchu
a letím nad ploty a domy ve čtvrti, kde jsem vyrůstal.
Licence na kluzák vyjde na 10 000 dolarů.
Dvě splátky po 5000.
To by se mohlo šiknout.
Mohl bych přistávat na letištích
po celé zemi a rozvážet zásilky.
Jo?
Dobře. Potom vyrazíme na letiště.
Pojedeme. Sejdeme se s ním za městem.
Henry.
Marku.
- Dobrý? - Jo.
Máme se zbavit auta. Policie ho sleduje.
Ať není zaparkované tam, kde je.
Pošlu vám podrobnosti.
Henry, nevím, jestli to víš,
ale poslali ti předvolání.
Ne.
Jo. Queenslandský koronerův soud.
Víš o tom?
Ne, to už je vyřízený.
Ne. Tentokrát je to jiné.
Další vyšetřování, že?
Jo, zdá se, že mají nové informace.
- Nemůžu ti to nechat. - Jo.
Díky.
- Všechno? - Jo, to je vše.
O co šlo?
Byl jsem v tý oblasti, když se ztratil nějakej kluk.
Policie mě kvůli tomu otravovala. Nic nezjistili, takže…
Kolikrát jsem ti říkal…
Vědět, že mi pošlou další předvolání, řekl bych ti to.
Co je?
Jo. Jsem.
Cože?
Teď?
Dobře.
Jo, dobře. Otáčím to.
Co se děje?
Musím to otočit.
Proč?
To letiště dneska padá.
John je ve městě.
Musíme se… s ním setkat.
Nejspíš kvůli tomu letišti.
Nebo kvůli tomu vyšetřování.
Třeba je to kvůli tomu.
Já fakt nevím.
Výborně. Ozvu se odpoledne.
- Dobře. Opatrujte se. - Zdravím.
- Ahoj.
- Jak se vede? - Fajn.
- Henry, John. Johne, Henry. - Jo.
- Dobrý? - Znáš Henryho?
- Všechno dobrý? - Jo.
- Skvělý. - Bezva.
- Sedněte si. - Jo.
Posaďte se. Tam.
Uveleb se tamhle, Henry.
Musím s tebou mluvit
o tom vyšetřování,
o kterém ti říkali.
Potřebuju to vyřešit.
Jo…
Mám kriminální minulost.
Krádeže. Nějaké to násilí.
Do hajzlu.
Já to…
- Johne… - Prokrista.
Vyřeším to.
Udělám to.
Takže… seděl jsem za násilí.
Markovi jsem o tom řekl.
- Ne? - Jo, rozhodně.
V té době mě vyslýchali i kvůli té druhé věci.
A je to tu.
Nic z toho nebylo.
Mrzí mě to.
Omluvte mě na moment.
Kam šel?
Nevím.
Půjdu se…
podívat, co se děje.
Johne.
Jsi v pohodě?
Počkej venku. V hale. Zavolám tě později.
My…
- Já… Měl bych tu být. - Marku. Vypadni.
Jo.
Jo, tak dobře.
Zjistím, co on na to. Zavolám mu.
Hned přijdu.
Kruci!
Co je?
Rozpadá se na kousky. Kruci!
Do hajzlu.
…řekl, že to ty jsi za to zodpovědný,
takže mi musíš říct, o co se musíme postarat.
Není co říct.
Dobře. Co padne na tebe, padne i na nás.
Jasný?
Ráno jsem dostal informaci,
žes to udělal ty.
A je mi fuk, cos provedl,
ať už jsi ho znásilnil, zabil nebo kdovíco.
Nic, co mi řekneš,
mě nevytočí. Ale vadí mi, když mi někdo lže.
Já nelžu.
Měls plno příležitostí říct to na rovinu.
A jestli mi…
budeš lhát a tvrdit, že v tom nejedeš,
- já to slyšel jinak. - Jo.
Pak bych nemohl jinak, než tě odstřihnout, a budeš zase v háji.
Jo.
A jestli tě pošlou do lochu, už s tím nic neudělám.
A je tu…
Je tu stigma… Takové věci nás poznamenají.
Můžu ti vytvořit alibi,
vyčistit místo činu, odstranit důkazy, relokovat tě.
Však jsi to viděl.
Dobře.
Promiň, cos říkal?
Zabil jsem ho. Toho kluka.
Prokrista. Ano!
Tak
to mi musíš vysvětlit,
protože potřebujeme vědět, o co se musíme postarat.
Čekal pod podjezdem,
tak jsem zastavil, chvíli jsme si povídali
a přemluvil jsem ho, aby nastoupil.
Poldové to auto sebrali, prohledali,
ale nic nenašli.
Tělo očividně nenašli.
Kde k tomu došlo?
Co se stalo?
John říkal, že musíme
počkat v mým autě.
Co je? O co jde?
O nic. Nevím.
Jen tu práci na čas pozastav,
než urovná pár věcí.
- Řekls mu o tom letišti? - Jo.
Nevím, kolik ti toho můžu říct.
Byl mrtvý dřív, než ho začali pohřešovat.
Než zavolali policii.
Než ho jeho rodina vůbec začala hledat.
Detektivové se v Queenslandu přeskupí, aby rozhodli, zda ho zatknout.
Tajná operace bude pokračovat s detektivem seržantem Crossem,
aby se podezřelý vrátil na místo činu.
To místo bude potřeba zajistit
- před hledáním důkazů. - Henry, jsem takzvaný uklízeč.
Mám se postarat o to, aby policie
nenašla nic, z čeho by tě mohli v tom novém vyšetřování obvinit.
Proveď mě tím, a já rozhodnu o správném postupu.
Četl jsem všechny tiskové zprávy a hlášení.
Žádné černé auto tam nebylo, ani dva muži.
Byl jsem sám.
Nezastavil jsem u podjezdu, ale za ním, u kostela.
Stalo se to v obytném kontejneru.
Tady, asi hodinu a půl severně od města, v horách.
- Je to starý lesnický areál. - Kde je ten kontejner?
Odtáhli ho, když to tam zavřeli.
Nic tam není, takže…
Nemůžou tam být stopy?
Ne.
Dobře.
Co se stalo potom…
co umřel?
Odvezl jsem ho trochu dál, zakryl ho trávou, větvemi
a podobně.
Nechal jsem ho tam, za týden dva se vrátil, a byl skoro pryč.
Jak to myslíš?
Zbyly z něj jen kousky.
Ne, chci najít všechno.
A co oblečení?
Hodil jsem ho do potoka.
- Jak je to dlouho? - Teď to bude osm let.
Proč jsi ho svlékl?
Nevím, Marku.
Asi ses toho musel zbavit.
Cos udělal pak?
Jel jsem domů.
Jaks to udělal?
- Co jako? - Jaks ho zabil?
Prostě jsem ho držel pod krkem.
Ukaž to na Markovi. Marku. Posaď se a podíváme se na to.
Dobře.
Jo. To je fuk.
V pohodě?
Jo.
- Musíš nás tam vzít. - Jo.
Musíme to tam vyčistit.
- Může jet Mark? - Jo.
Je jedno, kde sedíme, hlavně že budeme u sebe.
Ve stejný řadě.
Takže letenky jsou zařízený.
Zavolá mi za pět minut, ale půjdu nám obstarat auto.
Hej.
Henry.
Já…
Kámo, já… Pojď sem.
Pojď sem, kámo. Sakra…
Jsem na tebe tak hrdej.
Jo.
Cílem tohoto brífinku
je rozhodnout, zda zatknout Petera Morleyho,
jinak známého jako Henry Peter Teague,
za únos a vraždu Jamese Listona,
k nimž došlo 12. května 2002 před osmi lety.
Jak všichni víte,
je to největší případ pohřešovaného v historii našeho státu
a jeden z největších v dějinách naší země.
Jdu na záchod.
Vyšetřování trvá déle než osm let
a patří k největším společným operacím
mezistátních agentur.
Peter Morley se narodil v běžné vojenské rodině střední třídy.
Nic nenasvědčuje tomu, že by byl v dětství týrán.
Toto vyšetřování zcela vyvrátilo Morleyho alibi…
Šel jen na záchod.
…a odkrylo veškeré podrobnosti
o jeho předchozím napadení dítěte v Severním teritoriu,
za které si odseděl dva roky.
OBSAZENO
Světla, prosím.
Toto dítě bylo uneseno z krizového centra v Severním teritoriu v roce 1996.
Pachatel ho neznal.
Ošetřující lékaři uvedli,
že mělo tržné rány a oděrky na nohou, rukou a v horní polovině těla.
Vlasy, obličej a tělo byly pokryté hlínou
a v nose a ústech mělo krev.
Mělo modřiny na očích,
několik uzavřených zlomenin,
poraněnou plíci,
vážné pohmožděniny pod linií vlasů…
a hluboké řezné rány na hlavě a genitáliích.
Celkový vzorec ukazoval
na rozsáhlé a opakované údery tupým i ostrým předmětem.
Pohmožděniny na hrdle
v souvislosti s krvácením v očích
nasvědčovaly škrcení.
Bylo nalezeno polomrtvé
v ohořelém autě ani ne 100 metrů od místa činu.
Po návratu na místo únosu
se Peter Morley nabídl vést pátrání po pachateli.
Haló?
- Jste v pořádku? - Jo.
- Pardon. - To nic.
Už jsem měl starost.
Nemůžu dýchat.
- Ale můžeš. - Ne.
Připraven?
Měl bych pár otázek.
Bez ohledu na to druhé napadení
je ta chronologie nepřesvědčivá,
i přes to zpochybněné alibi.
Měl hodinu na únos osoby…
Řeknu to jasně. Je to zkušený násilník,
- který byl na místě… - Bylo to jasné.
- Měla jste prostor. Sedněte si. - Chci něco objasnit.
Pojďme o tom diskutovat.
Chci si něco vyjasnit. Dobu trvání napadení.
Patnáct minut.
Bez těla ještě v Queenslandu nikoho nezavřeli.
V Novém Jižním Walesu jo. Tady ne.
Zmínil jsem vrakoviště,
jak jsi o něm vyprávěl. Máme jet tam?
- Ne. - Jen mě napadlo, že…
Ne, Marku.
Cos měl ten den na sobě?
Všechno jsem spálil, boty taky.
- Nic nezbylo? - Nic, kámo. Nic.
A kde je popel?
Rozprášil jsem ho po trávníku,
hlínu jsem vyryl a odvezl pryč…
Výborně.
To je síla. Fakt jo.
Ale nechtěl jsem to udělat. Nevěděl jsem, že se to stane.
Bylo to jako slova, co ze mě teď padají,
jako by o nic nešlo.
Jak daleko ještě?
Moc ne.
Tamhle je můj starý kostel.
Tam jsme měli svatbu.
Nevím, co jsem si tenkrát myslel.
Tady jsem ho nabral.
Ne, nezastavuj, sakra.
Tamhle je kamera.
Tamhle je kamera, kámo.
Prostě jeď dál.
Nejde o to, jestli to udělal.
Jde o to, zda je to soudně stíhatelné.
A klidně si tu mluvte o nevyžádaném přiznání.
Tato utajená operace přiměla podezřelého se přiznat.
Je to podněcování bez důkazů.
Sem jsem hodil jeho hadry.
Nic tu není.
To je dobře.
Doporučuji pokračovat v tajné operaci
během prohledávání oblasti,
protože jestli ho zatknete bez důkazů
a nic nenajdete, propustí ho.
A já odmítám zbytečně tomu vystavit rodinu oběti.
Jak víte, komisař mě pověřil
rozhodnutím, zda provést zatčení, nebo ne.
Bez důkazů ho pustí.
Bude to tedy mé rozhodnutí.
Zastav tamhle.
To je ono?
Jo.
Tady byl ten kontejner?
Jo.
Takže tam jsi ho zabil…
a kam jsi ho pak odtáhl?
Nevzpomínám si, že by tu byla voda.
Ale bylo to tady.
Tady.
Určitě?
Nic tu není.
To nic.
- To nic. - Stůj!
Zůstaň, kde jsi!
Díky, že jste přišli.
Hned na úvod řeknu, že nebudeme odpovídat na otázky.
Řeknu jen, že došlo k zatčení
v souvislosti se zmizením Jamese Listona
dne 12. května 2002. Policie zajišťuje velkou oblast
v očekávání rozsáhlého pátrání.
Prohledávaná oblast se nachází v záplavové oblasti Queenslandu.
Problém je, že záplavy za posledních osm let
zbývající důkazy možná zničily.
Henry Teagueu.
Jak už vám sdělili,
jste zatčen za únos Jamese Listona
dne 12. května 2002.
Já to neudělal. Nemám s tím nic společnýho.
Pokud jste to neudělal, nenajdeme důkazy
a vy se nemáte čeho obávat.
Teď máte chvilku. Potřebujete něco?
Nemáte někdo cigáro?
ZÁCHRANÁŘI
Provedeme základní prohledání lesního porostu.
Jedná se asi o 16 000 metrů čtverečních.
Další forenzní technici prohledávají kontejner
přemístěný po prodeji pozemku,
kde údajně došlo k vraždě oběti.
Nezničte potenciální důkazy.
Pokud něco najdete, přerušte práci a zvedněte ruku.
- Jak to jde? - Zatím nic.
- Vůbec nic? - Ne.
Potápěči prohledali jezero, ale nic.
Počkej.
Je noc.
Jsem doma.
Syn spí ve svém pokoji.
Zaslechnu hlas.
Vychází zezdola.
Jdu za tím hlasem.
Sotva dýchám.
Nikdo nemluví.
Je to magnetofon.
Stisknutím tlačítka ho vypnu.
Ale když ho vypnu…
ten hlas neztichne…
mluví dál.
Překlad titulků: Petra Kabeláčová