Downloaded from YTS.MX
EN NETFLIX-FILM
Official YIFY movies site: YTS.MX
BASERAD PÅ EN SANN HISTORIA
Blunda…
…och fokusera på andningen.
Andas in…
…och ut.
Fokusera på andetaget som kommer in när du andas in.
Det är rent.
Det är ingenting.
Och när du andas ut…
är luften som kommer ut svart.
Det svarta är den oro, stress
och bekymmer du bär på.
När du andas ut, känn hur det lämnar dig.
Andas in ren luft och andas ut det svarta.
Andas in ren luft.
Andas ut…
Där står jag,
framför det gamla huset, och jag stirrar på det
när en man kommer fram.
Och jag känner igen honom, du vet? Han är äldre men jag känner igen honom.
Jag sa: "Det är jag, Paul Emery. Jag bodde i det huset förut."
Och han sa: "Nej, det gjorde du inte."
Jag sa: "Du är Chris."
"Chris. Du hade en schäfer."
Han sa: "Hur visste du det?"
"Jag bodde i det här huset i flera år."
Den gamle mannen… Västerut, för att jobba?
Nej.
Har aldrig varit där förut.
Du, då?
Hem. Jag ska hem.
Nej, jag måste bara sticka iväg…
från Queensland.
Och skaffa en bil.
Nånstans att bo, och så där.
Jag heter Paul.
Henry.
Stäng av motorn igen.
Och igen.
Ja. Vi lyssnar på henne.
Jag behöver en adress för överlåtelsen.
-Kan jag skriva ett motell? -Jag vet inte.
Det är där jag bor. På ett motell.
Du kan inte ta motell.
Jag har en postbox du kan använda. Använd den tills han har nåt annat.
-Okej. -Tack.
Tack, Henry.
Okej.
1 600 dollar.
-Varsågod. De är dina. -Nä.
Kom igen. Du hjälpte mig ju.
Nej.
Vad jobbar du med, Henry?
Kan bara jobba med händerna.
Kan knappt jobba nu, dock.
Jag är körd om några år.
Jaså, varför då?
Jag kan fan inte andas.
Jag vet hur det är att stå på andra sidan.
Du har dina sista jävla dollar i ett kuvert där.
Det syns på dig.
Paul Emery?
Jag kan inte ta ditt samtal just nu.
Om du lämnar ett meddelande, försöker jag ringa upp dig senare.
Henry, det är Paul.
Jag vill prata med dig om en sak.
Jag kanske måste flytta härifrån
så ring mig när du hör det här.
Okej. Vi hörs snart.
Bara lite längre upp här.
Det finns ett hus där.
Jag måste berätta en sak, Henry.
Jag kom hit för att göra ett jobb.
En kompis till mig.
Mark.
Han frågade om jag kände nån som kan jobba lite.
Jag berättade om dig.
Ja, här blir bra.
Ja, det blir bra. Här.
Vadå för jobb?
Det får han berätta.
Men jag gör inget våldsamt.
Nä, Henry, kom igen. Det är inte så.
Vi träffar honom imorgon. Han berättar om det.
Har du färgat håret?
Vad?
Har du färgat håret?
Det blev nog bara lite mörkare.
Det ser bra ut.
Tack.
Säg att jag kommer.
Ja.
Bra.
Vi ses. Tack för skjutsen.
-Var är Paul? -Han kunde inte komma.
Kliv in i bilen.
Kliv in.
-Ta på säkerhetsbältet.
Inget våldsamt.
Nej. Jag hörde det.
Feta jävel.
Vad gör vi här?
Vänta här.
Hur är det? Är det bra?
Varför ringde du?
Passen är klara, okej?
De är rena och omärkta.
Ledsen att jag inte har pengar.
-Jag är ledsen. -Var inte det. För vad?
Jag försökte med allt.
Du får dem på tisdag.
Förresten, det är en tjej som langar knark
på Central Massage.
Vem då?
Minns du Letessia?
-Vem då? -Letessia.
Ja.
-Hon langar på rummen.
-Nästa vecka, Ken. -Klockan 12.00?
-Vad ska du göra? -Fixa dina pengar.
-Tack. -Jag lovar.
Inga parkeringar från och med nu.
Ni handlar med droger. Är det så?
Vi rör inte det där.
Använd inget knark när du jobbar med oss, okej?
Du har visst inte många bekanta,
det är bra för oss.
Det funkar bra.
För du diskuterar inte det här med nån.
Öppna kuvertet.
AUSTRALIEN PASS
Helt oanvänt.
Det är precis här.
Han är i en knipa, han den där. Paul.
Därför fick de ta honom hit.
Vad har hänt?
Om han kontaktar dig bakom min rygg, låt mig veta.
Berätta inte för Paul vad jag sa om honom.
Var bor du?
Lite skräp.
Tack.
Ett, två, tre, fyra, fem.
Jag är edsvuren polis i Västaustralien,
och utför i hemlighet uppdrag för brottsenheten,
i utredningen om bortförandet och mordet
på James Liston den 12 maj 2002.
Dagens datum är den 6 maj 2010.
Mitt befälsnummer är 452,
och jag använder det antagna namnet Mark Frame.
Han den där, han ringde mig igår.
Jag lät det gå till röstbrevlådan, som du sa.
Han ville att jag skulle ha det här.
Ja, jag tar det.
Han är i en fastighet utanför stan.
Vad?
Jag tyckte att jag såg en bil.
Hur såg den ut?
En skåpbil. Den svängde av.
Vänta lite.
Okej, Henry?
Har du sett havet?
Hej.
Hej, Gary.
Det här kom till Paul igår.
Henry.
Kom hit.
Det här är Henry Teague.
Det är Gary.
Kom inte hit klädd så där.
Skaffa ordentliga kläder.
Du ser ut som en brottsling.
Allvarligt, lös det. Sätt dig ner.
Angående Paul.
Han har problem sen förr, och vi måste flytta på honom.
Det ger en öppning.
Vi är en sluten grupp.
Vi släpper sällan in nån,
och när vi gör det tar vi hand om våra egna.
Hur låter det, Henry?
Ja… varför inte?
Hör på, Mark. Jag har inte pengar till nya kläder.
Jag har inte råd…
Kompis. Här, se.
Oroa dig inte.
Jag tar hand om dig.
Förstår du?
Vänta. Jag måste fråga en sak.
Han där uppe, Gary, han är chefen här,
men det finns människor som han svarar inför, och de svarar inför andra.
Men han bad mig fråga dig om du har suttit inne.
Ja, det har jag.
För vad?
Ett par gånger. Inget stort.
Inga längre straff, då?
Jag satt inne för ett överfall i Nordterritoriet.
Så inget våld, du vet, för straffet för upprepade brott.
Om du har suttit längre så berätta det för mig, okej?
Vänta inte på att jag ska fråga dig. Hur länge?
Två år.
Det var en man på ett familjekriscenter
som snackade om min fru hela tiden.
Jag slog honom.
Han sprang, jag sprang efter honom.
Jag bryr mig inte vad du gjorde, okej?
Bara att du är ärlig mot mig.
Ja. Var ärlig mot mig.
Det är allt jag begär. Här.
Tack.
Vad?
Det var inget. Okej.
-Okej? -Ja.
Hallå!
Vad gjorde du?
Bort från bordet. Bort…
Kom hit. Sitt på… Stå där.
Du är barfota.
-Varför gjorde du så? -Det var inte meningen.
Fan också.
Kan du vara lite försiktig?
Okej? Om jag skär mig, vems fel är det?
Fan.
Vad gör du nästa gång?
-Städa upp det. -Nej, du är uppmärksam!
Okej. Kom hit.
Lyssna. Se på mig.
Förlåt att jag svor. Ta på dig skorna.
Ska jag lära dig något som jag lärde mig på jobbet?
Du måste blunda, okej?
Blunda och andas in.
När du andas in,
ska du föreställa dig att du andas in jätteren luft.
Är du klar snart?
Och när du andas ut,
så andas du ut all den svarta…
Vet du en sak…
…mörka, dåliga luften.
Vad?
Att det finns en groda som låter så här?
Det är allt det där du ogillar.
Upp. Gör mig inte illa.
-Det vill jag inte. -Du vet när du är arg…
Det hamnar i skägget!
…eller när du är rädd.
-Blunda. Lita på mig. -Nej.
Sånt du inte gillar. Men då andas du in den rena luften…
och andas ut svärtan.
Klart.
Hela din kropp kommer att slappna av.
Från fötterna och knäna
till dina höfter,
magen och bröstet.
In med den rena luften…
ut med svärtan…
Behöver du hjälp?
Ursäkta.
Nej, jag jävlades bara. Du ser bra ut. Kom.
Nu får han mig att shoppa.
Hej.
Stäng dörren, för fan.
-Vad händer? -Sätt er ner.
Lämna över telefonerna.
Vad ska du med dem till?
Lås upp dem.
Vad ska du med dem till?
Vi raderar alla Pauls kontakter.
Han är där nere. Ge honom detta.
John tog hand om allt.
Ta ett glas med Paul,
sen kör vi honom till flygplatsen.
Och du, gör det Mark säger åt dig.
Där är ni.
Sätt er.
-Hej, Henry. -Läget?
Det är tiotusen där.
Passet är utfärdat.
Storbritannien-biljett.
Ditt visum räcker ett år.
Vad det här än handlar om, vill jag inget veta.
Det behövs inte.
John vet, och det är det enda viktiga.
Okej?
Han tror att allt är över när du är tillbaka.
Vi alla har en historia. Ett förflutet.
Och nu är du ingen.
Upp med hakan.
Jag fixar nåt att dricka.
Henry…
Lita på Mark.
Lita på Mark. Okej?
Om du är ärlig mot dem
så tar de hand om dig.
De tar hand om dig.
Vad gör vi här?
Ser till att Paul är ren.
Vem är John?
Din arbetsgivare.
Jag kan vara jävlig.
Jag har själv haft problem.
Det här är den enda familjen jag haft.
Så lyssna, om du har några problem,
om du behöver hjälp eller så,
kom bara hit och vänta…
så hittar jag dig sen.
När barnet blev bortrövat i gångtunneln
förhördes han flera gånger, för sitt förflutna.
Han vägrade psykologiska test.
Han sa att han hade en historia av våldsbrott.
Överfall i Nordterritoriet.
Inga fler detaljer.
Vi ska ompröva P28 inför det rättsmedicinska förhöret.
Vid tidpunkten för bortförandet stängde de P28:s akt
på grund av otillräcklig tid och brist på bevis.
för att anse honom vara av intresse.
Han har flyttat till Västaustralien.
Vi ska utreda P27.
Tidigare övergrepp och sexuellt våld.
Hans rörelser placerar honom i området, vid ringleden
morgonen den 12 maj 2002.
Vi ska utreda P27.
En lång historik av misshandel i hemmet.
Fyra kontaktförbud är utfärdade mot honom.
Mark.
Tack för allt du har gjort i fallet.
Ditt grundarbete fick oss hit, det ska du vara stolt över.
Vi ses på andra sidan.
Flyger du till Queensland?
Hallå!
Vi brände din bil.
Beslutet är att inte ha honom i tätbefolkade områden,
så isolera honom mer.
Nackdelen är att vi inte kan ha övervakning i avlägsna områden
så du blir oskyddad och obevakad
förutom inspelningsutrustningen.
Hela operationen hänger på att du kommer nära honom.
Jag vet att du vet det här.
Bege dig inte ut på okänd mark.
Balansera hur nära du kommer honom
mot din egen sårbarhet.
Fan!
Vänta i bilen, sa jag.
Det dröjde så länge.
Det kunde ha varit ett tyst larm.
Jag hade redan fixat det.
Här. Jag glömde ditt märke.
-Här har du. -Tack.
Vill du ha en?
Nej, jag slutade.
Vill du ha en?
Nej, jag slutade.
Jag hittade inga jobb förut.
Om du är kriminellt belastad, är du körd.
Min pappa var i armén.
Jag själv funderade på att gå med.
Jag gjorde alla tester.
Misslyckades med psyk, för jag går i sömnen.
Liknar jag ett monster?
Vad?
Jag kan smaka på dig med mina fötter och höra med min päls.
-Vad är jag? -Vad?
En mal.
Du är jobbig, det är vad du är.
Nej, här. Här.
Okej, kompis. Ses på torsdag.
Det här är kriminalpolis Kate Rylett
som är med kriminalpolis Graham Ikin.
Vi genomför en timing av rörelser
hos POI28, Henry Teague, den 12 maj 2002.
P28 säger sig ha lämnat hemmet klockan 14.50
och att han återvände klockan 17.30.
Han körde längs ringleden mot en släktings hus,
parkerade och hämtade en motordel.
Han återvände längs samma väg, passerade busshållplatsen vid gångtunneln
där offret senast sågs mellan klockan 16.05 och 16.10.
Han säger sig inte ha sett barnet,
men att han körde förbi
samtidigt som barnet observerades av andra vittnen,
även en förbipasserande buss.
Den bussen tog inte passagerare.
Den kör genom gångtunneln klockan 16.15.
Ett antal vittnen på bussen såg pojken.
Han väntade vid sidan av vägen
med en man bakom sig,
lutad mot en pelare i gångtunneln,
med benet böjt bakom sig som en stork.
En andra buss passerar klockan 16.18.
Ingen på den bussen såg pojken eller mannen,
så under de tre minuterna
mellan klockan 16.15 och 16.18 blev han bortrövad.
16.15 16.18 TIDEN FÖR BORTRÖVANDET
JAMES LISTON
Han hävdade att en kamera, vinklad mot vägen,
borde ha sett hans bil köra förbi.
Kameran var inte i drift.
Han har bara erkänt att han var där
för att han tror att han blev filmad då.
P28 hävdade att han körde förbi utan att stanna
och fortsatte direkt hem till en äldre vän
som han var hos i en halvtimme.
Alibit finns inte längre på sin hemadress.
På frågan varför han inte nämnt alibit
uppgav P28 att det var för att inte göra henne upprörd.
Hej, Mari.
Hur mår du idag?
Vilken tidsperiod hoppades du kunna prata med henne om?
Det kan vi inte säga.
Han sa sig vara där mellan klockan 16.10 och 16.45,
men hon kan inte bekräfta det.
Kriminaltekniker besökte hans hus
dagarna efteråt
och undersökte hans fordon.
Avtryck togs från interiören.
Det står inget om resultaten.
Polisen ansåg honom vara en osannolik misstänkt oavsett,
då han inte körde det "fyrkantiga svarta fordon"
som flera vittnen hade sett på platsen.
Slutsatsen var brist på bevis
och otillräcklig tid för honom att föra bort barnet
och sen återvända hem klockan 17.30
för att göra det han hävdade.
Som var vadå?
Han städade.
Som liten åkte jag sockerrörståg,
hela jävla tiden.
Jag var överlycklig.
Först nu känner jag mig lika fri.
Detta är vad riktiga drömmar är gjorda av.
Du vet Paul?
Vid första mötet…
…verkade han skum.
Jag trodde att han var en jävla reporter eller något, du vet?
Alla jävla frågor han ställde.
Han kunde inte vara reporter.
Han kan knappt läsa.
Det är sant.
Han är ett dumhuvud.
-Klar? -Nej, inte än.
Hej.
Det här är Henry.
Varsågod.
Okej?
-Bra. Meddela mig. -Ja.
Att träffa honom tyder på tillit.
Man har tagits längre in.
Han är kriminalchef.
Hans inflytande går rakt upp i leden.
Om du ser honom ute så gå inte fram,
och prata inte.
Han har gett oss en vapenkontakt.
Vi ska träffa honom utanför stan.
Två 1911, två Beretta, tre Glock…
Ni kan få alla för 12…
Jag gillar vapen.
Brukade samla på dem.
Nu är det antikviteter och prydnadssaker.
Vem är Rylett?
Rylett?
Rylett Holdings. Jag arbetade för dem österut.
Det är Kate Rylett.
Jag är ute efter arkivmaterial relaterat till P28, Henry Teague.
Vad hade ni för relation?
Vi träffades i kyrkan.
Varför har du trätt fram?
Jag känner inte till det här fallet, men…
men om ett barn försvann och han var där, så…
tror jag att…
Att han var inblandad?
Ja.
Han körde oss in i skogen en kväll…
och han sa åt mig att gå ut och låtsas att jag inte kände honom.
Sen körde han iväg och lämnade mig där.
Men sen svängde han runt igen,
övertalade mig att gå in i bilen
och när jag klev in så…
Han sa: "Du borde vara mer försiktig med vem du litar på."
Vad hände sen?
Jag var bärgningschaufför, du vet?
Jag tog bilarna som skulle förstöras till bilskroten.
Om man behöver det,
är det ett mycket bra ställe att bli av med en kropp.
Om man behöver det.
Kollar de inte bilarna?
Nä.
Många jävla kors här, kompis.
Jag var medlem i kyrkan, österut. Ja.
En karismatisk väckelse.
Känner du till sånt?
Ja.
Man skakar och flaxar omkring.
Sen blir det som jävla kramper.
Men jag hade ett bråk med pastorn.
Han sa att det inte finns oförlåtliga synder.
Alla synder kunde förlåtas.
Jag sa: "Det står inte så i Bibeln."
Han stod där, predikade saker som inte är sanna.
Han ljög fan.
När vi är där ska jag träffa vår kontaktperson.
Stanna på husvagnsparken till jag kommer och hämtar dig.
Inspelningen pajade. Ta den här och ge mig din.
Ni måste hålla er längre bakom.
Ni följer oss alldeles för nära.
Okej. Är du okej?
Kan du bara…
Berätta bara planen.
Det finns ingen plan.
Lokalpolisen upptäckte aktivitet vid lagret vi tänkte använda.
Vi fick sticka.
Fan.
-Henry! Henry! -Kompis.
Vi måste dra.
Fort. Ta dina grejer. Jag menar det.
-Fort! Har du nåt annat här? -Ja.
-Nej. -Okej.
Vill du…
Vill du med upp till huset?
Frun är bortrest just nu.
Fint.
Jag kommer strax.
Vad jobbar din fru med?
Hon lider av ångest och depression.
Lämnar inte huset ofta.
Jaså?
Köpte den med det du gav mig för jobbet förra veckan.
Var växte du upp?
På många armébaser.
Jag är familjens svarta får.
De skäms för mig. Tål mig inte.
Varför?
Jag vet inte.
Hur gammal är du, Mark?
Fyrtiosex.
-Nästan 50? -Ja.
En gubbe.
Vilken typ av musik lyssnar du på?
Jag lyssnar inte riktigt… på musik.
Hur menar du?
Jag gillar egentligen inte musik.
Nej.
Du, lyssna…
De gör förberedelser för något som ska hända
och ag har pratat om att ta in dig.
Men det skulle innebära resor utanför stan,
mellan stater, om du vill det.
Jag är med på det.
Lysande. Okej.
Jag meddelar dem.
Skönt att ha en vän, Mark.
Nån att prata med.
-Jaså? -Det var ett tag sedan.
Vi har sett andra sidan, du och jag.
Därför kommer vi överens.
Ja. Du gör bra ifrån dig.
Fan, jag är trött.
Jag har en lång bilresa. Jag måste ge mig av.
Ursäkta.
Ett fint hem.
Mark, vänta.
Hallå. Vad fan gör du?
Nej. Sluta.
En gång. Sen räcker det, okej?
Nej, vänta. Skaka min hand.
-Jag lovar. -Okej.
Hur långt ska jag räkna?
-Till fyrtio. -Fyrtio.
Trettio? Trettio. Jag räknar.
Ett, två, tre,
fyra, fem, sex,
sju, åtta, nio,
tio, elva…
Är du här inne?
Kompis?
Jag ska kittla dig!
Jag kommer och tar dig!
Var fan är du?
Fan.
Kompis?
Jag menar allvar!
Ropa nu om du hör mig.
Kompis!
Var är du? Kompis!
-Kompis! -Här!
-Vad gör du här? -Göm dig, sa du.
Du får inte gå hit ut.
Gå inte hit ut. Vad har jag sagt?
-Kom hit. -Göm dig, sa du.
Vad har jag sagt? Gå inte ut.
Gå in i huset.
Känn på det här.
Känn vinden i håret.
Jag känner vinden i håret.
Vad gör den jäveln?
Vad är det med dig, din jävel?
Kör, din jävla idiot.
Vad är det för fel på dig? Hallå! Flytta på dig!
Kör då, din jävel.
Fan!
Helvete.
Fan.
-Polis eller ambulans? -Ambulans.
Vad är nödsituationen? Kan du beskriva den?
En bilkrock.
Hörnet av Ellery och… Jag vet inte.
Okej, sir.
Kan jag få ditt namn och nummer, tack?
Fan också.
-Henry! -Sätt dig här. Sitt ner.
Ja.
Henry, kom. Vi måste sticka.
Henry!
Vill du åka med upp till huset?
Nej.
De fixar de sista detaljerna för att flyga oss till Victoria.
-Vad? -Vad är det för ljud?
De fixar…
Jag har inte varit där.
Okej, jag vill bara att du ligger lågt.
Bara… Jag är jävligt trött.
Okej? Jag ringer dig senare med detaljer.
Nej, nej.
Jag jävlas bara.
Jag vet.
Känner du någon ökad irritabilitet?
-Stress? -Nej.
Inget du har uppfattat själv?
Nej.
Okej.
Något fysiskt obehag eller liknande?
Nej.
Några symtom på depression?
Nej.
Oro, då?
-Känner du dig orolig? -Nej.
Några tankar på att skada dig själv?
Nej.
Jag har en anteckning här om
att du har sömnproblem.
Kan det vara kopplat till ditt jobb
eller personligt?
Nej.
Mer för jobbet, eller personligt?
Varken eller.
Mark, skälet till att du är här
är att du tydligen har placerats i en svår arbetssituation.
De bad mig prata om det med dig.
Du vet, någon med det här yrket
går igenom tillräckligt med trauman för att den sammanlagda
mängden kan bli överväldigande.
Det är inte alltid en enda händelse
eller situation som…
Jag vet inte vad du pratar om.
Om du behöver ta ledigt,
finns det andra som kan ta dina skift.
Jag måste prata med dig om häromkvällen
utanför mitt hus.
-Nej, Henry… -Nej, snälla.
Jag brukade titta mycket på porr.
Amputerade.
Det var min grej.
Folk utan armar eller ben.
Jag vet inte vad det är med dig.
Du påminner om amputerade.
Fortsätt prata så
och jag måste ta dig till arresten.
Vad sa du?
Jag har en svart sjö i mitt öga!
Jag har sagt till dem att vi inte kan ersätta dig.
Du har jobbat i fem och en halv månad.
Vi kan inte återskapa eller göra det ogjort.
Vi flyger dig till Melbourne snart.
I Victoria får du skydd.
Det lindrar pressen lite.
Vi har inte hört nåt om överfallet i NT…
KONFIDENTIELLT - BRISBANE CIB HENRY PETER TEAGUE
…och vi har fått tillbaka testresultaten från hans fordon.
Avtrycken de tog testades aldrig.
De lämnades till labbet där de lades åt sidan.
De testade dem igår.
Men de visar inga fysiska bevis
på nån mer person i det jävla fordonet.
-Förlåt. -Det är okej.
De noterade att detta i sig inte är helt avgörande,
och att vid tidpunkten då avtrycken togs
var personen av intresse följsam,
samarbetsvillig och förstående.
Vi har ingenting på honom.
Hur… Hur mår din mamma?
Jag får inte prata om det.
Prata om vadå?
Hur hon mår.
-Du, kompis. -Ja?
Jag kan inte ha dig på ett par dagar, okej?
Okej.
-Säger du det till mamma? -Okej.
Det finns en pojke.
Han är ensam.
Vill bli hittad.
Vet du vad han säger?
"Var är jag?"
"Var fan är jag?"
Henry.
Det är första gången du är i Victoria.
Du gjorde nåt rätt för att skickas mellan stater.
Vi hämtar upp nåt från en kontakt.
Du tar det med dig västerut, det är därför du är här.
Mark.
Mark!
John är här i stan.
Ta det här.
-Du väntar här. -Mark.
Följ med mig här.
Vad fan hände med den här skiten?
Vi går här. Är allting okej?
Ja.
I Victoria har vi John.
Han kommer att leda sista sträckan nu.
Jag är orolig att han är för direkt för Henry.
Du får prata med honom om Henrys ångest.
Så vi har gått efter honom och vi rusar nerför en korridor
och han har låst in sig så vi tänkte: "Jaha, okej.
"Vänta tills han ber om att bli utsläppt."
John.
-Har du en minut? -Ja.
Mark har lett operationen i väst.
Prata med honom om…
Ursäkta, vad hette du igen?
Mark.
Men det är inte ditt riktiga namn, va?
Sa de åt dig att inte använda ditt riktiga namn?
Ja.
Vad är ditt riktiga namn?
Vad heter du?
Inte Mark. Det är upptaget.
Förlåt. Jag bara jävlas med dig. Förlåt.
En sekund. Jag måste bara…
Så…
Han är en skithög.
Vi fick ut honom.
Vi lyfte honom och tog honom ner för korridoren…
Vi har tecknat försäkringar och skickar det genom vår handläggare.
Som lägger in det i vårt system.
Mark.
Vad är det i väskan?
Vi måste bara lita på honom.
Var är mitt vatten?
För helvete!
Gå.
-Det är han. -Vem?
John.
-Allt bra, Mark? -Ja.
-Är flyget ordnat? -Japp.
Allt bra, Henry?
Ja.
Det är verkligen… trevligt att träffa dig, John.
Jag är inte John.
Han är där.
Han vill att du ska skriva ner ditt namn och födelsedatum.
Du skulle skriva ditt andra namn.
-Mitt andra namn? -Ja. Ditt andra namn.
-Jag bytte namn för många år sen. -Varför sa du inte det?
Varför vill han veta namnet?
Varför sa du inte det?
De ger ditt namn till en poliskontakt,
gör en bakgrundskontroll.
Alla måste kollas. Så vi inte uppmärksammas.
Ja, oroa dig inte för det.
Jag minns att jag satt där,
trodde att jag inte skulle släppas in.
-John vill träffa dig. -Vad?
John. Han vill prata med dig.
Jag har hört talas om dig. Henry.
Vad du nu heter.
Du måste vara ärlig, okej?
Ja.
Jag bytte namn för flera år…
Jag bryr mig inte.
Nej.
-Vad glor du på? -Inget.
Så varför står du kvar?
Tack.
Vi fick olika rum. Lämna inte hotellet.
Det finns inget mer jag inte har berättat.
-Inget som jag vet om, i alla fall. -Okej.
Lämna inte hotellet, Henry.
Jag träffade en kvinna i baren igår kväll.
Jag tog henne till rummet.
Vet du vad hon sa innan hon gick?
"Jag ska inte glömma dig."
Jag hoppas att bläcket räcker för att skriva ut mina brott.
Du behöver inte oroa dig.
Det har inte varit nåt på 20 år.
PETER MORLEY BROTTSUTREDNING
Det fanns inga uppgifter om överfallet i NT under Henry Teague.
Men under hans tidigare namn, Peter Morley.
Jag gav dem informationen, men
den felarkiverades.
Herregud.
Jag kan inte ta ditt samtal.
Lämna ett meddelande så försöker jag ringa upp dig senare.
Henry?
Fan.
-Han är borta. -Vad?
Han är borta.
Kan han ha följt dig tillbaka?
Jag vet inte, men jag tror inte det.
Fan också!
Hör på, Mark.
Vi kan inte efterlysa honom, det vet du.
Vi kan inte ha en bil efter dig.
Han kan inte efterlysas. Försök hitta honom.
Vad?
Du måste försöka hitta honom.
Enda problemet är alibit.
Dottern jobbade på klubben vid bortförandet.
Mamman spelade ofta på maskinerna där.
Har ni övervakningsfilm från 2002?
Inte så långt bak.
Register över inskrivningsböcker då?
Om hon var stammis behövdes det inte.
Vad gör ni för stammisarna?
Vi hade ett lojalitetsprogram
där medlemmarna skannade sina kort
och maskinen registrerade numret.
Hur skulle vi spåra…
Ursäkta.
De ska inte åldras när vi som är kvar åldras.
Åldern ska inte trötta ut dem, eller fördöma.
I solnedgången och på morgonen
ska vi minnas dem.
Vi ska minnas dem.
-Vi ska minnas dem. -Vi ska minnas dem.
Vi ska inte glömma.
Vi har hennes nummer
-men maskinerna har inte varit… -Var är de?
Vilket datum gäller det?
Den 12 maj 2002.
Jag sitter här med frugan. Vi har precis ätit en stek.
Hon hälsar, förresten.
"Hej, Mark", säger hon. "Hej, Mark."
Säg att jag hälsade.
Var är du?
-Mår du bra? -Ja.
Jag var tvungen att resa bort lite.
Jag kan väl prata med killarna så löser vi…
Han är orolig. Tveksam.
I nuläget känner vi att vi kan mista honom när som helst.
Få John att komma hit ut
och förbered för det sista nu.
Jobbet mellan staterna förberedde för en större sändning.
Mark har föreslagit dig för detta, Henry.
Och det här är bara början, kompis.
Detta är inget. Det är bara en körning.
Det är ett avlägset flygfält, en och en halv timme från stan.
John är orolig för säkerheten och du behöver säkra platsen.
När leveransen är gjord får du 10 % av vinsten.
Och Henry, det är över 100 000 dollar vardera.
Jag har hållit i säkerheten här
i nästan fem år och tröttnar inte.
Vi är öppna för allmänheten på söndagar.
Ja. Jag kanske tar med mina pojkar.
Gör det. De skulle gilla det.
Visst är den fin?
Vill du sitta i framsätet?
Jag var 54 när jag började. Jag lärde mig med min son.
Jag var höjdrädd, men när man kommer in här
känns det riktigt tryggt.
-Ja. -Det känns så tryggt.
Det känns tryggt.
Hur mycket är de här värda?
Det finns inget tak för priset på flygplan
men det… planet där,
det är värt 60 000 dollar.
Vi motbevisade alibit.
Hon var vid maskinerna på klubben.
Han kunde inte ha varit med henne då.
Var var han då?
Inte där.
Har du sett domarna från NT?
Jag läser dem.
Följ efter mig, tack.
POOL - ÖPPETTIDER 08.00 - 22.00
Sätt er ner. Där blir bra.
Kriminalkommissarie Cross.
Kontrollant för Hemliga specialoperationsgruppen.
Jag informerar er om att i det rättsmedicinska förhöret
kommer det sitta en hemlig polis vid POI när han kommer hit.
Här är Paul Emery.
-Hejsan. -Hej.
Tanken är att Paul ska ta kontakt
med POI under hemresan
och se vart det leder under en tvåveckorsperiod.
Om de inte bestämmer att ta det längre…
Så är det över.
Ni ska informera oss om hans bakgrund.
Ja. Men han gjorde det.
Och de sa nog att han inte är värd ansträngningen,
men han gjorde det.
Vi har precis blivit tilldelade detta.
Hur kan vi få honom att prata?
Är det Peter Morley?
Nej.
Är det Peter Morley, även känd som Henry Peter Teague?
Vem är det här?
Jag heter Kate Rylett.
Jag är kriminalpolis i Queensland.
Som polisen har informerat dig om,
har du blivit kallad till ett rättsmedicinskt förhör i Queensland…
Henry Teague.
…om det misstänkta bortförandet och mordet på James Liston 2002.
Du ska få mitt telefonnummer.
Jag kommer att vara din kontaktperson.
Och om jag vägrar att komma?
Om du inte vill komma,
utfärdar domaren i Queensland en häktningsorder
om att du ska tas i polisförvar och tas till förhöret.
Efter förhöret får du transport hem,
för vad jag förstår bor du numera i Västaustralien.
Vi ser till att du kommer hem till din bostadsort,
om du inte måste stanna i Queensland
i slutet av processen.
Vi har granskat bevismaterialet som Rylett har förberett.
Paul Emery?
Och vi kan se anledning att investera resurser
i er person av intresse.
Du stannar som kontrollant, arbetar med oss.
Vi inleder en operation där Mark introduceras
som en del av en kriminell organisation som kan flytta människor, radera historia…
erbjuda honom en utväg.
Det är mörkt.
Jag går ut framför mitt hus.
Och jag får en känsla av lätthet.
Så jag börjar springa.
Sedan är jag uppe i luften
och flyger över staketen och husen där jag växte upp.
Flyglicensen för den kostar 10 000 dollar.
Så två betalningar om fem.
Så användbart det vore.
Jag kunde landa på landningsbanor
över hela landet, och göra leveranser.
Ja?
Okej. Vi åker till flygfältet efter det.
Vi ska träffa honom utanför stan.
Henry.
Mark.
-Okej? -Ja, bra.
En bil ska dumpas. Polisen har ögon på den.
Se till att den inte står kvar.
Jag skickar detaljer.
Henry, jag vet inte om du vet det,
men du har blivit kallad till förhör.
Nej.
Queenslands domstol för rättsmedicin.
Är du medveten om det?
Nej, det är gjort. Jag gick igenom det.
Nej. Det här är annorlunda.
Ytterligare ett förhör?
Ja, tydligen har de lite ny information.
-Du kan inte behålla den. -Okej.
Tack.
-Är det allt? -Ja.
Vad handlade det om?
Jag var i samma område när en person försvann.
Polisen trakasserade mig om det. Det blev inget av det.
Hur ofta har jag sagt…
Hade jag vetat om nån ny kallelse så hade jag sagt det.
Vad?
Ja. Det är jag.
Vad?
Nu?
Okej.
Ja, sa jag. Jag gör det nu.
Vad är det?
Jag måste vända.
Varför då?
Det blir inget flygfält ikväll.
John är i stan.
Vi ska åka och träffa honom.
Det är nog om flygfältet.
Det kan vara om förhöret.
Det kan nog vara om förhöret.
Jag vet fan inte.
Bra gjort. Och jag ringer dig i eftermiddag.
-Okej. Ta hand om dig. -Hej.
-Hej.
-Hur mår du? -Bra.
-Henry. John. John, Henry. -Okej.
-Bra? -Minns du Henry?
-Allt väl? -Ja.
-Okej. -Ja.
-Sitt ner. -Ja.
Sätt er ner. Där.
Sätt dig i änden, Henry.
Jo, jag måste faktiskt
prata om förhöret som du har hört…
Hört talas om.
Jag behöver bara reda ut det.
Ja…
Jag har kriminell bakgrund.
Stöld, lite våld.
Fan.
Men låt mig…
-John, låt mig… -Fan.
Jag tar hand om det.
Jag gör det.
Så jag satt inne för våldet.
Jag var ärlig mot Mark om det.
-Var jag inte det, kompis? -Ja, absolut.
Och jag blev förhörd om det andra på den tiden.
Så där.
Det blev inget av det.
Förlåt för det.
Ursäkta oss lite.
Vart gick han?
Jag vet inte.
Jag ska…
Jag ser vad som händer.
John.
Allt okej, kompis?
Vänta utanför. I korridoren. Jag kallar in dig senare.
Vi är…
-Jag borde vara här. -Mark. Bara dra.
Ja. Jadå.
Ja, okej då.
Jag får se vad han säger. Jag ringer.
Jag kommer snart.
Helvete!
Vad händer?
Han håller på att falla i bitar där inne. Fan!
Fan.
…som säger att du är ansvarig,
så du måste berätta vad vi behöver ta hand om.
Inget att berätta.
Okej. Det som faller på dig faller på oss alla.
Eller hur?
Jag fick info i morse
om att det var du som gjorde det.
Och jag bryr mig inte om vad du har gjort,
om du slog eller dödade honom eller vad det än är.
Du kan inte berätta något för mig som gör mig upprörd.
Men jag bryr mig om lögner.
Jag ljuger inte.
Du har haft alla chanser att vara ärlig.
Om du tänker…
vara oärlig mot mig och säga att du inget gjort,
-så är det inte vad jag hört. -Ja.
Då skulle jag tvingas utesluta dig, och då har du ingenting.
Ja.
Åker du in för det här kan jag inget göra.
Och det finns… Det finns ett stigma, ett…
Det finns ett stigma när det gäller sånt på kåken.
Så jag kan skapa alibin,
städa upp platser, få bort bevis och flytta dig.
Det har du ju sett.
Okej.
Ursäkta. Vad sa du, Henry?
Jag dödade pojken.
Herregud. Ja!
Nåväl, du vet,
du måste berätta allt för mig,
för vi behöver veta vad vi har att göra med.
Jag såg honom i gångtunneln,
så jag stannade bilen och började prata med honom
och fick honom att kliva in i bilen.
Polisen genomsökte ju bilen,
men hittade inget.
De har ju inte hittat kroppen.
Var hände det här?
Vad hände?
John sa att vi måste…
vänta i min jävla bil.
Vad? Vad är det?
Inget. Jag vet inte. Fan.
Vi skulle avvakta med jobb ett tag eller nåt,
medan han löser lite saker.
-Berättade du om flygfältet? -Ja.
Jag vet inte hur mycket jag kan berätta, okej?
Död, innan de visste att han var borta.
Innan polis tillkallades.
Innan hans familj ens började leta.
Polisen kommer att omgruppera sig för att besluta om gripandet.
Den hemliga operationen fortsätter med att kriminalkommissarie Cross
tar med den misstänkte till brottsplatsen.
Själva platsen måste spärras av i förberedelse för bevissökning.
Henry, jag är vad som kallas städare.
Organisationen tog in mig så att polisen inte hittar nåt
som kan användas mot dig vid det nya förhöret.
Så berätta allt, så avgör jag rätt kurs för oss.
Jag läste all press och alla rapporter.
Det var ingen svart bil, det var inte två män.
Jag var ensam.
Jag parkerade bakom bron, vid min gamla kyrka.
Det skedde i en friggebod.
Det var ungefär en och en halv timme norr om staden uppe i bergen.
-En skogsvårdsplats. -Var är friggeboden?
De tog bort den när de var klara med arbetet.
Det ligger inget i den.
Kan det finnas spår i den?
Nej.
Okej.
Vad hände efter att han…
efter att han dog?
Jag drog honom längre bort, täckte honom med gräs, grenar
och sånt där.
När jag återvände nån vecka senare var han nästan borta.
Vad menar du?
Det var bara småbitar kvar.
Nej. Nej, allt måste hittas.
Och hans kläder?
Jag kastade dem i bäcken.
-Hur länge sen var det? -Ungefär åtta år nu.
Varför tog du av hans kläder?
Jag vet inte, Mark.
Du var tvungen att bli av med dem.
Vad gjorde du sedan?
Åkte hem.
Hur gjorde du?
-Hur menar du? -Hur dödade du honom?
-Jag la armen runt hans hals. -Visa oss på Mark.
Mark, kan du sätta dig ner så vi får se.
Okej.
Okej. Det spelar ingen roll.
-Gick det bra? -Ja.
-Du måste ta oss dit. -Ja.
Vi måste rensa bort allt.
-Kan Mark följa med? -Ja.
Det kvittar var vi sitter, om vi är där tillsammans.
Som, du vet, på samma jävla rad.
Så flygen är fixade.
Han ringer mig om fem men jag ska gå och fixa bilen.
Hör du.
Henry.
Jag ska…
Kompis, jag… Kom hit.
Kom hit, kompis. Fan…
Jag är så stolt över dig.
Ja.
Briefingen är till för att
ta beslut om en häktning av Peter Morley,
även känd som Henry Peter Teague,
för bortförandet och mordet på James Liston,
för åtta år sedan, den 12 maj 2002.
Som ni alla vet
är fallet det mest uppmärksammade i vår delstats historia
och ett av de största i landets historia.
Jag går på toaletten.
Utredningen har pågått i över åtta år
och är en av de största insatserna
som har genomförts av mellanstatliga myndigheter.
Peter Morley växte upp i en normal, medelklass-militärfamilj.
Det finns inga bevis som tyder på att han utsattes för övergrepp som barn.
Undersökningen har helt motbevisat Morleys alibi…
Han gick på toaletten.
…och har avslöjat alla detaljer
om hans tidigare misshandel av ett barn i Nordterritoriet
som han avtjänade två år i fängelse för.
UPPTAGET
Ljuset, tack.
Barnet togs från ett familjekriscenter i NT 1996.
Gärningsmannen kände honom inte.
Närvarande läkare såg att barnet
hade rivsår och skavsår på ben, armar och bål.
Hans hår, ansikte och kropp var täckta av smuts,
med blod i näsan och munnen.
Han hade blåtiror,
flera slutna frakturer,
en kollapsad lunga,
stora blåmärken under hårfästet,
djupa skärsår i hårbotten och könsorgan.
Det övergripande mönstret visade utbredd och upprepad tillämpning
av både trubbigt och skarpt våld.
Kontusioner på halsen
tillsammans med blödning i ögonen
tydde på kvävning.
Han hittades, knappt vid liv, i resterna av en utbränd bil
mindre än 100 meter från där han togs.
När han återvände till brottsplatsen
erbjöd sig Peter Morley att leda sökandet efter den ansvarige.
Hallå?
-Mår du bra? -Jag mår bra.
-Förlåt. -Nej då.
Trodde du ramlat i.
Jag kan fan inte andas.
-Jo, det kan du. -Nej.
Beredd?
Jag vill ta upp lite frågor.
Oavsett hans överfall på det barnet
är tidslinjerna korta här,
även med alibi-genombrottet.
Vi pratar om en timme för att kidnappa en person…
Jag får vara tydlig, en van gärningsman…
-Du var tydlig. -som har erkänt sig på platsen…
-Du fick din tid. Sitt ner. -Jag vill förtydliga något.
Låt oss ha en diskussion.
Jag vill förtydliga. Om överfallets varaktighet i NT.
Femton minuter.
Det har aldrig suttit nån inlåst i QLD utan kropp.
I Nya Sydwales, ja. Men inte här.
Jag nämnde skrotupplaget där du pratade om att du skrotat bilarna.
Borde vi ta en titt där?
-Nej. -Jag tänkte bara om…
Nej, Mark.
Hur var du klädd då?
Jag kastade allt i elden, brände det, skorna också.
-Finns inget kvar? -Inget är kvar. Inget.
Var är askan?
Jag kastade den på gräset,
och sen lät jag forsla bort jorden.
Jävligt välgjort.
Guld. Fan i mig.
Men det var inte meningen. Det var inte planerat.
Men orden kommer ut ur min mun nu,
jag säger det som om det inte är något.
Hur långt härifrån?
Inte långt.
Det där är min gamla kyrka.
Där jag gifte mig.
Jag vet inte vad jag tänkte då.
Det var här jag plockade upp honom.
Nej, stanna inte här.
Det sitter en kamera där.
Det är en kamera
Fortsätt köra.
Det är inte om han gjorde det.
Utan om det är åtalbart.
Och ni kan prata om en spontan bekännelse hur ni vill.
Den hemliga operationen förmår ju en misstänkt att erkänna.
Det är framkallande utan bevis.
Det var här jag slängde kläderna.
Här finns inget.
Det är bra.
Så vi bör fortsätta med den hemliga operationen
medan området genomsöks,
för om ni anhåller honom utan bevis
och inte hittar nåt, går han fri.
Jag vägrar utsätta offrets familj för det, för ingenting.
Som ni vet har kommissarien har bett mig
att fatta ett beslut om han ska anhållas eller ej.
Utan bevis går han fri.
Och det är mitt beslut att ta.
Stanna där borta.
Var det här?
Ja.
Så friggeboden stod här?
Ja.
Och du dödade honom där inne.
Och släpade honom vart?
Jag minns inte vattnet där.
Men det var här.
Här.
Är du säker?
Det finns inget kvar.
Det är okej.
Stanna där!
Stanna där du är! Bara stanna där!
Tack allihop för att ni kom.
Jag vill redan nu säga att vi inte kan svara på frågor.
Ett gripande gjordes tidigare idag
gällande James Listons försvinnande den 12 maj 2002.
Polisen säkrar ett stort område i väntan på en omfattande sökning.
Själva sökområdet är i Queenslands flodområde.
Problemet vi står inför är att översvämningar de senaste åtta åren
kan ha tagit bort kvarvarande bevis.
Henry Teague.
Som vi informerat dig om
är du gripen för James Listons bortförande
den 12 maj 2002.
Jag gjorde det inte. Det har inte med mig att göra.
Då finns det inga bevis
och du har inget att oroa dig för.
Du har en minut på dig. Behöver du något?
Har nån en cigg?
RÄDDNINGSTEAM
Vi ska göra en grundläggande sökning i skogsområdet.
Vi har cirka 1,6 hektar att gå igenom.
Kriminaltekniker söker igenom friggeboden
som flyttades när platsen såldes
och där det påstås att offret dödades.
Stör inte potentiella bevis.
Om ni stöter på något, pausa och räck upp handen.
-Hur verkar det? -Ingenting hittat.
-Ingenting alls? -Nej.
Dykarna är klara med sjön, men nej, ingenting.
Nej, vänta.
Det är natt.
Jag är i mitt hus.
Min son sover i sitt rum.
Och jag hör en röst.
Från nedervåningen.
Jag går mot den.
Jag kan knappt andas.
Det är inte en person.
Det är en bandspelare.
Jag trycker för att stänga av den.
Men när jag stänger av den…
…fortsätter rösten komma…
…fortsätter prata.
Undertexter: Marie Åkerlund