Downloaded from YTS.MX
ФІЛЬМ NETFLIX
Official YIFY movies site: YTS.MX
НА ОСНОВІ РЕАЛЬНОЇ ІСТОРІЇ
Заплющ очі…
і зосередься на диханні.
Вдихни…
і видихни.
Зосередься на диханні, на повітрі, що проникає у твоє тіло, коли вдихаєш.
Воно чисте.
Порожнє.
А коли видихаєш,
з тебе виходить чорне повітря.
І ця чорнота — це тривожність, стрес
і хвилювання.
Із видихом це покидає твоє тіло.
Вдихаєш чисте повітря і видихаєш чорне.
Вдихаєш чисте повітря.
Видихаєш…
І от я стою
перед старим будинком, дивлюся на нього,
і підходить той тип.
Я його впізнав. Він постарів, але я впізнав.
Я кажу: «Це я, Пол Емері. Я колись тут жив».
А він: «Ні, не жив».
Я кажу: «Ти Кріс.
У тебе була німецька вівчарка».
А він: «А ти як знаєш?»
«Ми багато років жили в цьому домі».
-Той старий… -Їдеш у Західну Австралію на роботу?
Ні.
Я ніколи там не був.
А ти?
Додому. Їду додому.
Ні, мені довелося поїхати…
виїхати з Квінсленду.
Хочу купити машину.
Знайти якесь житло.
Я Пол.
Генрі.
Вимкни.
Заведи.
Газуй. Хочу послухати.
Потрібна адреса для передачі права власності.
-Можна вказати мотель? -Не знаю.
Я там живу. У мотелі.
Мотель вказувати не можна.
У мене є поштова скринька, запишіть, поки він влаштується.
-Добре. -Дякую.
Дякую, Генрі.
Добре.
Тисяча шістсот.
-Тримай, це тобі. -Ні.
Облиш. Ти мені дуже допоміг.
Ні.
Чим займаєшся, Генрі?
Усім, чим доведеться.
Але зараз не працюю.
За кілька років мені кранти.
Чого?
Проблеми з довбаною дихалкою.
Я знаю, як це — бути по той бік.
У тебе в конверті останні кілька доларів.
По тобі видно.
Пол Емері?
Зараз я не можу відповісти.
Якщо залишите повідомлення, я спробую передзвонити.
Генрі, це Пол.
Я мушу поговорити з тобою про дещо.
Можливо, доведеться виїхати з мотелю.
Подзвони, коли отримаєш повідомлення.
Чекаю.
Трохи далі.
Той будинок. Висади мене там.
Хочу тобі сказати, Генрі…
Я приїхав сюди зробити дещо для певних людей.
У мене є друг.
Марк.
Він спитав, чи знаю я, хто б міг допомогти з однією роботою.
Я розповів йому про тебе.
Так, тут нормально.
Так, добре. Ось тут.
Що за робота?
Нехай він сам скаже.
Я не займаюся насиллям.
Ні, Генрі. Це не те.
Зустрінемося з ним завтра. Він усе розповість.
Ти пофарбував волосся?
Що?
Ти пофарбував волосся?
Так, став трохи темнішим.
Непогано.
Дякую.
Скажи йому, що ми згодні.
Так.
Чудово.
До завтра. Дякую, що підвіз.
-Де Пол? -Він не зміг.
Сідай.
Пристебни ремінь.
Я не займаюся насиллям.
Я чув.
Жирний вилупок.
Що ми тут робимо?
Зачекай тут.
Як справи? Усе добре?
Чого дзвонив?
Паспорти готові.
Майже як справжні.
Пробач, що не дістав грошей.
-Пробач. -Не вибачайся. За що?
Я зробив усе, що міг.
Привезу гроші у вівторок.
До речі, одна дівка збуває наркоту
в масажному центрі.
Хто?
Пам'ятаєш Летицію?
-Хто? -Летиція.
Так.
Торгує в кабінетах.
-До наступного тижня, Кене. -О 12:00?
-Що робитимеш? -Дістану тобі гроші.
-Дякую. -Обіцяю.
Відтепер жодних стоянок. Курва.
Торгуєш наркотою, так?
Ні, ми такого не робимо.
І якщо працюєш на нас, не вживаєш.
Я чув, у тебе мало знайомих,
це добре для нас.
Нам таке підходить.
Бо ні з ким не патякатимеш про роботу.
Відкрий.
АВСТРАЛІЯ ПАСПОРТ
Він порожній.
Ось тут.
Ти знаєш, що в нього проблеми? У Пола.
Тому його мусили перемістити сюди.
Що сталося?
Якщо він зв'яжеться з тобою не через мене, дай знати.
І не кажи Полу, що я про нього казав.
Де ти живеш?
Щось причепилося.
Дякую.
Один, два, три, чотири, п'ять.
Я атестований співробітник поліції Західної Австралії,
відділ таємних розслідувань,
займаюся справою викрадення і вбивства
Джеймса Лістона від 12 травня 2002 року.
Сьогодні 6 травня 2010 року.
Мій номер 452,
і я працюю під іменем Марк Фрейм.
Старий друг, дзвонив учора.
Я не відповів, він залишив повідомлення, як ти й казав.
Він хотів, щоб я забрав це.
Добре, я візьму.
Він зараз за містом.
Що?
Здалося, я бачив машину.
Яку саме?
Фургон. Уже звернув.
Зачекай хвилинку.
Генрі?
Ти бачив море?
Здоров.
Привіт, Ґері.
Це прийшло для Пола вчора.
Генрі.
Підійди.
Це Генрі Тейґ.
Це Ґері.
Не можна приходити сюди в такому вигляді.
Купи нормальний одяг.
Ти схожий на довбаного злочинця.
Серйозно, купи. Сідай.
Щодо Пола.
У нього в минулому були проблеми, доведеться його перемістити.
Звільняється місце.
Ми закрита група.
Не часто впускаємо до нас людей,
а коли впускаємо, то дбаємо про своїх.
Що скажеш, Генрі?
Так… Чом би й ні?
Слухай, Марку. У мене немає грошей на новий одяг.
Я не можу собі дозволити, розумієш…
Чекай. Зараз.
Про це не хвилюйся.
Я про тебе подбаю.
Ясно?
Чекай. Я тебе дещо спитаю.
Той тип, Ґері, він тут головний, ясно?
Але є люди, яким він звітує, а ті звітують комусь вище.
Він просив спитати, чи ти сидів.
Так, сидів.
За що?
Кілька приходів. Нічого серйозного.
Малі терміни?
Я відбував термін за напад у Північній території.
Тому ніякого насилля, бо рецидивісти отримують довший термін.
Якщо ти відбував довші терміни, то скажи вже, курва твоя мама.
Не чекай, поки я спитаю. Як довго?
Два роки.
Сімейний кризовий центр, там був один тип,
він постійно триндів про мою жінку.
Я його побив.
Він утік у ліс, я побіг за ним.
Мені плювати, що ти зробив, ясно?
Я хочу, щоб ти був чесний зі мною.
Будь чесний зі мною.
Це все, що я прошу, серйозно. Тримай.
Дякую.
Що?
Нічого. Усе добре.
-Правда? -Так.
Агов!
Що там таке?
Злізь зі столу, трясця. Давай… Чекай.
Ходи сюди. Сядь на… Стій тут.
Ти босий.
-Навіщо ти це зробив? -Я не навмисно.
Трясця тобі.
Будь уважніший.
Добре? Якщо я поріжуся, хто буде винен?
Курва.
Що робитимеш наступного разу?
-Приберу. -Ні, будеш уважний.
Гаразд. Ходи сюди.
Подивися на мене.
Вибач, що кричав на тебе. Одягни взуття.
Хочеш, навчу тебе дечого, чого я навчився на роботі?
Заплющ очі.
Заплющ очі, вдихни,
а коли вдихаєш,
уяви, що вдихаєш дуже чисте повітря.
Ти скоро вилазиш?
А коли видихаєш,
то видихаєш чорне…
Ти знав…
…темне, погане повітря.
Що?
Що є жаба, яка видає такі звуки?
Усе те, що тобі не подобається.
Верхні. Не зроби боляче.
-Я не зроблю боляче. -Коли ти сердишся…
Та не бороду ж!
…чи чогось боїшся.
-Заплющ очі. Довірся мені. -Ні.
Те, що тобі не подобається, а тоді вдихаєш чисте повітря…
а видихаєш чорне.
Іди.
Усе тіло розслабляється,
стопи, коліна,
стегна,
живіт, груди.
Вдихаєш чисте повітря…
видихаєш чорне…
Вам допомогти?
Перепрошую.
Ні, я дражнюся. Гарний вигляд. Ходімо.
Він змусить мене прибарахлитися.
Здорові були.
Замкни, курва, двері.
-Що таке? -Сідайте.
Дайте сюди телефони.
Навіщо тобі телефони?
Розблокуйте.
Навіщо вони тобі?
Ми видаляємо всі контакти Пола.
Він унизу. Віддай йому це.
Джон про все подбав.
Випийте з Полом,
потім ми відвеземо його в аеропорт.
А ти роби все, що скаже Марк.
Ось ти де.
Сідай.
-Привіт, Генрі. -Як життя?
Тут десять штук.
Паспорт готовий.
Квиток у Великобританію.
Візу видали на рік.
Послухай, що б то не було, я не хочу про це знати.
Нам не треба знати.
Ти сказав Джону, і лише це має значення.
Ясно?
Він вважає, що все скінчиться, поки ти повернешся.
У всіх нас є історія. У всіх є минуле.
І тепер ти ніхто.
Веселіше, старий.
Я куплю нам випити.
Генрі…
Довіряй Марку.
Довіряй Марку. Серйозно.
Якщо ти чесний… Якщо ти з ними чесний,
про тебе подбають.
Про тебе подбають.
Що ми тут робимо?
Зачищаємо сліди Пола.
Хто такий Джон?
Твій роботодавець.
Вибач, часом я буваю кретином.
У мене були проблеми в минулому.
Це моя єдина сім'я.
Тому якщо в тебе проблеми,
якщо потрібна допомога чи щось,
просто прийди сюди й зачекай,
я тебе знайду, брате.
Після викрадення дитини з-попід мосту
його кілька разів допитували, згідно з досьє.
Відмовився від психологічного тесту.
Сказав, що його вже звинувачували в насиллі.
Напад у Північній території.
Деталей не вказано.
Нам дали Р28 на повторну перевірку для слідства коронера.
На час викрадення справу Р28 закрили,
у детективів не було достатньо доказів і часу,
щоб визнати його підозрюваним.
Відтоді він переїхав у Західну Австралію.
На розгляд справа Р27.
Звинувачувався в нападі й сексуальному насиллі.
Його бачили в тому районі, біля об'їзної дороги
вранці 12 травня 2002 року.
Справа Р26.
Неодноразові звинувачення в домашньому насиллі.
На нього є чотири накази про попередження насилля.
Марку.
Дякую за виконану роботу.
Ми просунулися завдяки тобі, тому пишайся.
Побачимося по той бік.
Летиш назад у Квінсленд?
Чекай!
Ми спалили твою машину.
Ми не можемо дозволити йому жити в заселених районах,
тому ізолюйте його.
Але у віддалених районах ми не забезпечимо фізичного спостереження,
ти будеш беззахисний, ми зможемо стежити лише
через пристрої запису.
Суть операції — щоб ти зблизився з ним.
Я знаю, ти це знаєш.
Не їдь у незнайомі райони.
Зваж за і проти — наблизься до нього,
та не наражай себе на небезпеку.
Чорт!
Я казав чекати в машині.
Ти довго.
Там могла бути тривожна кнопка.
Я це давно вирішив.
Ось. Я забув, які ти куриш.
-Бери. -Дякую.
Будеш?
Ні, я кинув.
Будеш?
Ні, я кинув.
Я раніше ніде не міг знайти роботу.
Якщо ти сидів, тобі кранти.
Мій тато служив в армії.
Я сам думав піти в запас.
Пройшов усі перевірки.
Завалив психологічний тест, бо я, курва, сновида.
Я схожий на чудовисько?
Що?
Я відчуваю смак лапами й слухаю хутром.
-Хто я? -Хто?
Міль!
Ти скалка в дупі, ось хто ти.
Ні, чекай.
Гаразд, побачимося в четвер.
Це детектив старший констебль Кейт Райлетт
разом із детективом старшим констеблем Ґремом Айкіном.
Ми перевіряємо пересування
підозрюваного Р28, Генрі Тейґа, 12 травня 2002 року.
P28 стверджує, що поїхав з дому о 14:50
і повернувся о 17:30.
Він їхав об'їзною дорогою у напрямку дому родичів,
припаркувався і забрав деталь двигуна.
Повернувся тією ж дорогою, проїхав повз автобусну зупинку під мостом,
де востаннє бачили жертву між 16:05 і 16:10.
Він стверджує, що не бачив дитини,
але каже, що проїжджав повз
у той самий час, коли дитину бачили інші свідки,
зокрема ті, що були в автобусі.
Автобус не брав пасажирів.
Він проїхав попід мостом о 16:15.
Кілька свідків в автобусі бачили хлопчика.
Він чекав обабіч дороги
з чоловіком, який стояв позаду нього,
обпершись на стовп,
ногу підібгав під себе, як лелека.
Другий автобус проїхав о 16:18.
Жодного сліду хлопчика й чоловіка з останнього автобуса,
тобто за ці три хвилини
між 16:15 і 16:18 його викрали.
16:15 — 16:18 ЧАС ВИКРАДЕННЯ
ДЖЕЙМС ЛІСТОН
Він стверджував, що камера, спрямована на дорогу,
засікла б його машину, коли він проїжджав.
Камера не працювала.
Він каже, що був на місці злочину лише тому,
що думає, що в нас є запис.
Р28 стверджував, що проїхав, не зупиняючись,
і поїхав у напрямку дому його давньої подруги,
з якою провів наступні пів години.
Алібі — та жінка — вже не проживає за цією адресою.
Коли його спитали, чому він не згадав про неї раніше,
Р28 відповів, що не хотів її засмучувати.
Привіт, Марі.
Як ви сьогодні?
Про який проміжок часу ви б хотіли з нею поговорити?
Це не до обговорення.
Він каже, що був з нею з 16:10 по 16:45,
але вона не може підтвердити.
Криміналісти були в його домі
за кілька днів після цього
й перевірили його автомобіль.
Взяли відбитки пальців із салону машини.
Записи про результати відсутні.
Старший офіцер не вважав його підозрюваним,
бо він не керував «квадратним чорним автомобілем»,
який бачили багато свідків.
Висновок: брак доказів
і часу викрасти дитину
й повернутися додому до 17:30,
до роботи.
Якої саме?
Прибирання.
Малим я катався на тягачах
увесь довбаний час.
Повний придурок.
Я не почувався таким вільним, дотепер.
Думаю, це і є справжня мрія.
Щодо Пола.
Коли ми познайомилися…
я йому не довіряв.
Я думав, він сраний журналюга чи щось таке.
Стільки всього питав.
Вилупок не міг бути журналістом.
Він ледве читав.
Це правда.
Він тупий.
-Готово? -Ні, ще ні.
Привіт.
Це Генрі.
Тримай.
Усе добре?
-Гаразд. Повідомиш? -Так.
Знайомство з ним — ознака довіри.
Тебе просунули далі.
Він детектив старший сержант.
Має вплив нагорі.
Якщо колись його побачиш, не підходить
і не говори з ним.
Він звів нас із контактом зі зброєю.
Зустрінемося з ним за містом.
Два 1911, дві «Беретти», три «Ґлоки».
Я можу віддати за…
Люблю зброю.
Колись колекціонував.
Антикваріат і різні пустушки.
6491/570006 РАЙЛЕТТ
Що за Райлетт?
Райлетт?
«Райлетт Голдінґс». Я працював на них на сході.
Це Кейт Райлетт.
Я шукаю архівні відеоматеріали, пов'язані з Р28, Генрі Тейґом.
Які у вас стосунки?
Ми познайомилися в церкві.
Чому ви прийшли?
Я не… Мені не відомо про цю справу, але…
але якщо дитина зникла, а він був там, то я…
думаю, що…
Думаєте, він причетний?
Так.
Якось ми поїхали в ліс…
він попросив мене вийти і вдати, що я його не знаю.
І тоді він просто поїхав і залишив мене там.
Потім він… Він розвернувся,
зупинився поруч, умовив сісти в машину,
а коли я сіла…
Він сказав: «Ти мусиш… обережніше вибирати тих, кому довіряєш».
А що сталося потім?
Я колись працював на буксирі.
Тягав побиті машини на автозвалище.
Якби було треба,
це дуже хороше місце, щоб позбутися тіла.
Якби було треба.
Машини не перевіряють?
Ні.
Тут до фіга хрестів.
Раніше я ходив до церкви, на сході.
Харизматичний рух відродження.
Знаєш таких?
Так.
Трусяться і тіпаються.
Впадають у довбані конвульсії.
Я посварився з пастором.
Він сказав, що непрощенних гріхів немає.
Усі гріхи можна пробачити.
«У Біблії не так написано», — кажу йому.
Він стояв там і проповідував неправду, трясця.
Брехав, нафіг.
Коли приїдемо, я зустрінуся з нашим контактом.
А ти зачекай у трейлерному парку, поки я не повернуся по тебе.
Твій пристрій запису накрився. Візьми цей, а свій віддай.
Тримайтеся трохи далі, добре?
Ви надто близько.
Добре. Ти як?
Можеш…
Який у нас план?
Немає ніякого плану.
Поліцію повідомили про те, що на складі, який ми мали зайняти, хтось є.
Треба було забиратися.
Дідько.
-Генрі! -Друже.
Треба линяти.
Швидко. Збери речі. Я серйозно.
-Швидко! Ще щось? -Так.
-Ні. -Добре.
Ти…
Хочеш зайти?
Моєї жінки немає в місті.
Гарно.
Зараз повернуся.
Чим займається твоя жінка?
Страждає від тривожності й депресії.
Вона не часто виходить з дому.
Правда?
Я купив його на гроші, які ти мені дав минулого тижня.
Де ти виріс?
На військових базах.
Я паршива вівця в сім'ї.
Вони мене соромляться. Не терплять, трясця.
Чому?
Не знаю.
Скільки тобі років, Марку?
Сорок шість.
-Майже 50. -Так.
Старий.
Яку музику ти слухаєш, Марку?
Я не часто… слухаю музику.
Тобто?
Я не дуже люблю пісні.
Так.
Слухай,
ми до дечого готуємося.
Я запропонував взяти тебе.
Але доведеться поїхати з міста,
в інший штат, якщо тебе цікавить.
Я за. Авжеж.
Чудово. Гаразд.
Я їм скажу.
Добре мати друга, Марку.
З ким можна поговорити.
-Правда? -Я давно ні з ким не говорив.
Ми з тобою балансуємо на межі.
Тому ми ладнаємо.
Так. Ти добре працюєш.
Я втомився.
Мені далеко їхати. Треба вирушати.
Пробач.
Гарний дім.
Марку, чекай.
Що ти, в біса, робиш?
Ні. Досить.
Добре, один раз, і все.
Чекай. Потисни мені руку.
-Обіцяю. -Добре.
До скількох рахувати?
-Сорока. -Сорока.
Може, тридцяти? Рахуватиму до тридцяти.
Один, два, три,
чотири, п'ять, шість,
сім, вісім, дев'ять,
десять, одинадцять…
Ти тут?
Друже?
Я тебе залоскочу!
Я тебе знайду!
Де ти подівся?
Курва.
Сину?
Я серйозно!
Відгукнися, якщо чуєш мене.
Сину!
Де ти? Сину!
-Сину! -Я тут!
-Що ти тут робиш? -Ти сказав ховатися.
Не можна сюди виходити.
Не можна. Що я казав?
-Підійди. -Ти сказав ховатися.
Що я казав? Не виходь надвір.
Іди в дім.
Оце відчуття, курва.
Вітер у волоссі.
Я відчуваю вітер у волоссі.
Що той вилупок робить?
Та що з тобою, курва?
Забирайся звідси, ідіоте.
Якого фіга? Забирайся!
Їдь, придурку!
Трясця!
От же ж дідько.
Чорт.
-Поліція, пожежна чи швидка? -Швидка.
Що у вас сталося? Опишіть ситуацію.
ДТП.
На розі Еллері й… Чорт, я не знаю.
Добре, пане.
Назвіть своє ім'я і номер телефону.
Курва.
-Генрі! -Сядьте тут.
Що?
Генрі, треба вшиватися.
Генрі!
Зайдеш до мене?
Ні.
Вони закінчують приготування, хочуть відправити нас у Вікторію.
-Що? -Що це за шум?
Вони готуються…
Я ніколи не був у Вікторії.
Тобі треба залягти на дно.
Це все… Я втомився.
Я подзвоню і повідомлю деталі.
Ні.
Я дражнюся.
Я знаю.
Ви відчуваєте підвищену дратівливість?
-Стрес? -Ні.
Нічого такого не помітили в собі?
Ні.
Добре.
Фізичний дискомфорт, щось таке?
Ні.
Симптоми депресії?
Ні.
А тривожність?
-Відчуваєте тривожність? -Ні.
Виникають думки завдати собі шкоди?
Ні.
Слухайте, у мене записано,
що у вас проблеми зі сном.
Це пов'язано з роботою в поліції
чи чимось особистим?
Ні.
Більше пов'язано з поліцією чи особистим?
Ні те, ні інше.
Марку, ви тут,
бо мені повідомили, що у вас складні робочі обставини.
Мене попросили обговорити це з вами.
Людина вашої професії
стикається з проблемами, проблеми накопичуються
і переповнюють.
Не завжди від випадку чи ситуації
можна ізолюватися…
Не розумію, про що ви.
Якщо вам потрібен відпочинок від роботи,
вас хтось замінить.
Я хочу поговорити про той вечір
біля мого дому.
-Ні, Генрі, послухай… -Ні, Марку.
Колись я дивився багато порно.
Про інвалідів.
Я таке люблю.
Люди без рук, без довбаних ніг.
Не знаю, щось у тобі є.
Ти схожий на інваліда.
Якщо продовжуватимеш,
здам тебе в мавпятник.
Що таке?
У мене перед очима чорнота!
Я сказав їм, що тебе неможливо замінити.
Ти працював над справою п'ять з половиною місяців.
Це не вдасться повторити чи скасувати.
Скоро ми відправимо тебе в Мельбурн.
Вікторія забезпечує прихисток.
Це зніме тиск.
Ми не чули про напад у Північній території…
ТАЄМНО — БРИСБЕН ГЕНРІ ПІТЕР ТЕЙҐ
…а криміналісти отримали результати перевірки з автомобіля.
Відбитки пальців не перевіряли.
Їх відправили в лабораторію, де про них забули.
Перевірили лише вчора.
Підтверджено брак фізичних доказів
чужої присутності в довбаному автомобілі.
-Пробач. -Усе гаразд.
Вони зазначили, що це не переконливі докази,
і що коли брали відбитки,
підозрюваний був поступливий,
співпрацював і виявив розуміння.
У нас на нього нічого немає.
Як… Як мама?
Вона казала не говорити про це.
Про що?
Про те, як вона.
-Слухай. -Що?
Я не зможу взяти тебе кілька днів.
Гаразд.
-Скажеш мамі? -Добре.
Там хлопчик.
Сам.
Чекає, коли його знайдуть.
І знаєш, що він каже?
«Де я?»
«Де я, трясця?»
Генрі.
Я чув, ти вперше у Вікторії.
Мабуть, ти постарався, що тебе відправили в інший штат.
Ми отримуємо передачу від контакту.
Ви забираєте її в Західну Австралію, тому ви тут.
Марку.
Марку!
Джон у місті.
Візьміть.
-Зачекай тут. -Здоров, Марку.
Іди за мною.
Що це, трясця, таке?
Сюди. Усе добре?
Так.
Вікторія надала Джона.
Він вестиме останню частину операції.
Але мене хвилює, що він надто прямий з Генрі.
Поговори з ним про тривожність Генрі.
Ми його переслідували, бігли коридором,
а він замкнувся, тож ми подумали: «Гаразд.
Зачекаємо, поки попросить, щоб його випустили».
Джоне.
-Є хвилинка? -Так.
Марк керував операцією в Західній Австралії.
Поговори з ним про…
Пробач, як тебе звати?
Марк.
Так, але ж це не твоє ім'я, правда?
Тобі сказали не називати свого імені?
Так.
То як тебе насправді звати?
А тебе як звати?
Не Марк. Це ім'я вже зайняте.
Пробач. Я дражнюся. Пробач.
Я прийду за хвилинку. Я мушу…
Тож…
Він придурок.
Ми його взяли.
Ми його взяли, відвели по коридору…
Ми взяли страховку, віддали уповноваженому з оформлення вимог.
Вона в системі.
Марку.
Як думаєш, що у валізі?
Мусиш їм довіряти.
Де моя вода?
Та що таке!
Ні.
-Це він. -Хто?
Джон.
-Усе добре, Марку? -Так.
-Долетіли нормально? -Так.
Ти як, Генрі?
Добре.
Дуже приємно… познайомитися, Джоне.
Я не Джон.
Він там.
Він хоче, щоб ти записав своє ім'я і дату народження.
Він просив написати інше твоє ім'я.
-Інше ім'я? -Так. Інше ім'я.
-Я змінив ім'я багато років тому. -Чого мені не сказав, трясця?
Навіщо йому знати ім'я?
Чого ти мені не сказав?
Вони дадуть твоє ім'я контакту в поліції,
перевірять тебе.
Ми всі маємо бути чисті. Щоб не привертати уваги.
Так, за це не переживай.
Пригадую, я сидів на цьому місці,
думав, мене не візьмуть із тим гівном, що я робив.
-Джон хоче тебе бачити. -Що?
Джон. Він хоче з тобою поговорити.
Я чув про тебе, Генрі.
Чи як там тебе звати.
Ти маєш бути з нами чесний.
Так.
Я змінив ім'я вже давно…
Мені пофіг.
Ні.
-Чого вилупився? -Нічого.
Тоді чого ти досі стовбичиш?
Дякую.
Нас поселили нарізно. Не йди з готелю.
Я більше нічого не приховав від тебе, крім імені.
-Нічого, про що мені відомо. -Гаразд.
Не йди з готелю, Генрі.
Учора я познайомився з жінкою в барі готелю.
Привів її в номер.
Знаєш, що вона мені сказала, коли йшла?
«Я тебе ніколи не забуду, Генрі».
Сподіваюся, у принтері достатньо чорнила, щоб надрукувати моє досьє.
Про це не хвилюйся.
Двадцять років я чистий.
ПІТЕР МОРЛІ РОЗСЛІДУВАННЯ ТАЄМНИХ ЗЛОЧИНІВ
У Північній території немає записів про напад під іменем Генрі Тейґ.
Вони записані під його колишнім ім'ям — Пітер Морлі.
Я надала їм інформацію,
та її не так оформили.
Господи.
Зараз я не можу відповісти.
Якщо залишите повідомлення, я спробую передзвонити.
Генрі?
Чорт.
-Я його загубив. -Що?
Я його загубив.
Він міг за тобою простежити?
Ні, не знаю, але не думаю.
Курва!
Слухай, Марку.
Ми не можемо подати орієнтування. Ти знаєш.
І не можемо прислати машину.
Не можемо. Спробуй знайти його.
Що?
Спробуй його знайти.
Єдина проблема — алібі.
Її дочка працювала в Лізі колишніх військових на час викрадення.
Її мама часто там бувала, грала на автоматах.
У вас є записи з камер за 2002?
За той час — ні.
Ви зберігаєте записи реєстраційних журналів?
Постійні відвідувачі не мусили реєструватися.
А що пропонують постійним клієнтам?
У нас була програма лояльності,
члени сканували картки,
і машина записувала їхні номери.
Як можна відстежити…
Перепрошую.
Вони не постаріють Постаріють ті, хто залишився
Вік не вплине на них Роки не погублять
На заході сонця і вранці
Ми пам'ятатимемо їх
Ми пам'ятатимемо їх.
-Ми пам'ятатимемо їх. -Ми пам'ятатимемо їх.
Ми не забудемо
Її номер є в записах.
-Але машини не використовувалися… -Де вони?
Яка дата вас цікавить?
Дванадцяте травня 2002 року.
Я тут з жінкою. Ми щойно їли м'ясо.
Вона передає привіт, до речі.
«Привіт, Марку», — каже вона. Привіт, Марку».
Переказуй їй вітання.
Ти де?
-Усе добре? -Так.
Поїхав з міста на якийсь час.
Я поговорю з хлопцями, і ми щось придумаємо…
Він неспокійний, неврівноважений.
Ми будь-якої миті можемо його втратити.
Викличте Джона
й дотисніть його.
Міжштатна робота — це підготовка до більшої поставки.
Марк запропонував тебе, Генрі.
І це лише початок.
Це дрібниця. Проба, трясця.
Це віддалений аеродром, за пів години їзди від міста.
Джона турбує безпека, і ти повинен там усе перевірити.
Після поставки ти отримаєш 10 % прибутку.
Щоб ти розумів, Генрі, це понад 100 000 $ кожному.
Я забезпечую безпеку тут
майже п'ять років, і це завжди актуально.
Ми відчинені в неділю, до речі.
Так, я приведу хлопців.
Обов'язково. Їм сподобається.
Тобі подобається?
Хочеш сісти попереду?
Мені було 54, коли я почав. Я вчився із сином.
Я боявся висоти, але тут
почуваєшся в безпеці.
-Так. -Це правда.
Я почуваюся в безпеці.
Скільки вони коштують?
Верхньої межі в ціні на літаки немає,
але цей… цей літак
коштує 60 000 $.
Ми спростували його алібі.
Вона гралася на автоматах у філії Ліги.
Він не міг бути з нею в цей час.
Тоді де він був?
Не там.
Бачив записи з Північної території?
Я їх читаю.
Ходіть за мною.
БАСЕЙН ВІДЧИНЕНИЙ 8:00–22:00
Сідайте. Отам.
Я детектив сержант Кросс.
Керівник групи таємних операцій.
Мушу повідомити, що в рамках слідства коронера
підозрюваного в Західну Австралію супроводжуватиме офіцер під прикриттям.
Це Пол Емері.
-Добрий день. -Вітаю.
Пол має встановити контакт
із підозрюваним.
Побачимо, що буде за два тижні.
Боюся, якщо вони не просуватимуть справи…
Це кінець.
Ви тут, щоб ввести нас у курс справи.
Так. Але це він зробив.
Вам, мабуть, сказали, що не варто марнувати на нього час.
Але це він зробив.
Нам щойно передали справу.
Скажіть, як можна змусити його говорити.
Це Пітер Морлі?
Ні.
Це Пітер Морлі, відомий як Генрі Пітер Тейґ?
Хто це?
Мене звати Кейт Райлетт.
Я детектив старший констебль у Квінсленді.
Як вам уже повідомили детективи,
вас зобов'язали з'явитися в Квінсленд для слідства коронера…
Генрі Тейґу.
Вас підозрюють у викраденні та вбивстві Джеймса Лістона в 2002 році.
Я дам вам свій номер телефону.
Відтепер я ваша контактна особа.
А якщо я відмовлюся приїхати?
Якщо ви не приїдете,
коронер Квінсленду видасть ордер,
щоб вас взяли під варту й привели на допит.
Після допиту ми надамо вам транспорт,
оскільки зараз ви живете в Західній Австралії.
Ми подбаємо, щоб ви повернулися до місця проживання,
якщо не буде потреби залишитися в Квінсленді
до завершення процесу.
Ми переглянули докази, які підготувала детективка Райлетт.
Пол Емері?
І ми можемо залучити ресурси в Західній Австралії
щодо підозрюваного.
Ви будете координатором, працюватимете з нами.
Ми починаємо операцію, тобто Марка представлять
як члена злочинної організації, що може змінювати проживання, зачищати дані…
Йому це запропонують.
Тут темно.
Я вийшов з дому.
У мене було відчуття легкості.
Тож я почав бігти.
І ось я в повітрі,
лечу над парканами й будинками, де я виріс.
Ліцензія на літак коштує 10 000 $.
Дві оплати по 5 000 $.
Подумай, скільки користі.
Я міг би приземлятися на посадкові смуги
по всій країні, доставляючи передачі.
Що?
Гаразд. Потім поїдемо на аеродром.
Поїхали. Зустрінемося з ним за містом.
Генрі.
Марку.
-Усе добре? -Так.
Треба позбутися машини. Її відстежує поліція.
Подбай, щоб її не було на парковці.
Я пришлю деталі.
Генрі, не знаю, чи ти в курсі,
але на тебе видана повістка.
Ні.
Так. Суд коронерів Квінсленду.
Ти про це знав?
Ні, усе нормально. Я вже все вирішив.
Ні. Це інакше.
Ще одне розслідування?
Так, очевидно в них нова інформація.
-Я не можу цього віддати. -Так.
Дякую.
-Це все? -Так, усе.
Що то було?
Я був поблизу місця, де зникла людина.
Поліція мене тоді допитувала. Нічого не вийшло, тож…
Скільки разів я казав…
Якби я знав, що буде ще одна повістка, я б сказав.
Що?
Так.
Що?
Зараз?
Добре.
Так, добре, трясця. Уже їду.
Що таке?
Мушу розвернутися.
Чому?
Сьогодні з аеродромом нічого не вийде.
Джон у місті.
Треба з ним зустрітися.
Мабуть, це щодо аеродрому.
А може, розслідування.
Або розслідування.
Я не знаю, чорт.
Хороша робота. Я подзвоню в обід.
-Добре. До зустрічі. -Привіт.
-Здоров.
-Як життя? -Добре.
-Генрі, Джон. Джоне, це Генрі. -Так.
-Усе добре? -Пам'ятаєш Генрі?
-Усе добре? -Так.
-Чудово. -Клас.
-Сідайте. -Так.
Сідайте. Отам.
Сідай, Генрі.
Я хочу поговорити
про розслідування, про яке ти чув…
Тобі сказали.
Це треба вирішити.
Так…
У мене кримінальне минуле.
Крадіжки. Насилля.
Чортівня.
Дозволь…
-Дозволь… -Курва мама.
Я приберу. Чекай.
Я приберу.
Я сидів за насилля.
Я казав про це Марку.
-Правда? -Так, авжеж.
І ще мене допитували про інше.
Ну ось.
Нічого не вийшло.
Пробач.
Перепрошую.
Куди він пішов?
Я не знаю.
Я…
Подивлюся, що там.
Джоне.
Усе добре?
Зачекай назовні. Зачекай у коридорі. Я тебе покличу.
Ми…
-Я мушу бути тут. -Марку. Відвали.
Так.
Добре.
Побачу, що він скаже. Я йому подзвоню.
Зараз повернуся.
Чорт!
Що таке?
Він там втрачає контроль. Трясця!
На хрін.
…казав, що ти винен,
тому скажи мені, про що ми маємо подбати.
Нема чого казати.
Якщо тінь ляже на тебе, то ляже на нас.
Ясно?
Вранці я отримав інформацію,
про те, що це ти зробив.
І мені байдуже, що ти зробив,
чи ти викрав його, чи вбив, чи що там.
Що б ти не сказав, мені байдуже.
Мене турбує лише, що мені брешуть.
Я не брешу.
Ти мав можливість бути з нами чесним.
Не бреши мені…
й не кажи, що ти не причетний.
-Я не це чув. -Так.
Бо мені доведеться вигнати тебе, і ти залишишся ні з чим.
Так.
І якщо тебе за це посадять, я нічого не вдію.
І… Ти зганьбишся…
залишиться тавро між нами.
Я можу забезпечити алібі,
очисти місце злочину, усунути докази, перевезти тебе.
Ти сам бачив.
Гаразд.
Пробач, Генрі, що?
Я вбив його. Я вбив хлопця.
Господи. Так!
Добре,
розказуй,
бо ми маємо знати, про що подбати.
Я бачив, як він чекав під мостом,
тож я зупинив машину, поговорив з ним
і вмовив сісти в машину.
Копи забрали машину, обшукали,
нічого не знайшли.
Вони не знайшли тіла, очевидно.
Де це сталося?
Що сталося?
Джон сказав, що нам треба
зачекати в машині, курва мама.
Що? Що таке?
Нічого. Я не знаю.
Поки що призупини роботу,
поки він усе не вирішить.
-Ти розказав йому про аеродром? -Так.
Я не знаю, що тобі можна розповісти.
Він був мертвим, перш ніж його почали шукати.
Перш ніж викликали поліцію.
Він був мертвим до того, як його почала шукати сім'я.
Детективи зустрінуться в Квінсленді, щоб визначити, чи можливий арешт.
Таємна операція продовжиться з детективом сержантом Кроссом.
Він поверне підозрюваного на місце злочину.
Місце злочину доведеться обгородити для пошуку доказів.
Генрі, мене називають чистильником.
Організація найняла мене, щоб я подбав, аби поліція не знайшла
нічого, що можна використати проти тебе в новому розслідуванні.
Тому розказуй, і я подумаю, що можна робити.
Я читав статті в газетах, звіти й усе таке.
Не було ніякої чорної машини, не було двох чоловіків.
Я був сам.
Я припаркувався не біля мосту, а за ним, біля старої церкви.
Це сталося в старій розбірній будівлі.
Тут. За півтори години на північ від міста, у горах.
-Це старе лісове господарство. -Де ця будівля?
Її знесли, коли закрили це місце.
Там нічого немає, тому…
Можуть десь бути сліди?
Ні.
Гаразд.
А що сталося, коли він…
коли він помер?
Я відніс його подалі, прикрив травою і гілками,
що було під рукою.
Залишив його там, повернувся за тиждень чи два, він практично зник.
Тобто?
Там були лише його шматки.
Ні. Ні, ми мусимо знайти все.
А його одяг?
Я викинув його в річку.
-Як давно це було? -Вісім років тому.
Навіщо ти зняв його одяг?
Не знаю, Марку.
Припускаю, ти мав його позбутися.
І що було далі?
Я пішов додому.
Як ти це зробив?
-Що саме? -Як ти його вбив?
-Просто обхопив рукою шию. -Покажи на Марку.
Марку, опустися, ми подивимося.
Гаразд.
Так. Це не має значення.
-Усе добре? -Так.
Так.
-Відвези нас туди. -Добре.
Треба все прибрати.
-Марк може поїхати? -Так.
Байдуже, де сидітимемо, головне, щоб поруч.
Типу в одному ряді.
Квитки є.
Він зараз передзвонить, а я знайду машину.
Агов.
Генрі.
Я…
Друже, я… Підійди.
Ходи сюди. Трясця…
Я пишаюся тобою, брате.
Так.
Ми скликали збори,
щоб вирішити, чи заарештувати Пітера Морлі,
відомого як Генрі Тейґ,
за викрадення і вбивство Джеймса Лістона
вісім років тому, 12 травня 2002 року.
Як ви всі знаєте,
це найбільша справа про зникнення людини в історії штату
й одна з найбільших в історії країни.
Я іду в туалет.
Розслідування триває вісім років,
і це одна з найбільших спільних операцій,
які колись проводилися міжштатними агенціями.
Пітер Морлі народився у звичайній сім'ї військових середнього класу.
Немає доказів, що в дитинстві Пітер Морлі піддавався насиллю.
Розслідування повністю спростувало алібі Морлі…
Він пішов у туалет.
…і виявило деталі
попереднього нападу на дитину в Північній території,
за що він два роки відсидів у тюрмі.
ЗАЙНЯТО
Світло, будь ласка.
Дитину забрали із сімейного кризового центру в Північній території в 1996 році.
Нападник не був із ним знайомий.
Лікарі виявили, що в дитини
були рвані рани й садна на ногах, руках і тулубі.
Його волосся, обличчя й тіло були вкриті брудом,
кров у носі й роті.
У нього були підбиті очі,
кілька закритих переломів,
пошкоджена легеня,
багато синців під волосяним покровом
і глибокі порізи на черепі й геніталіях.
Усі ці пошкодження вказували на обширне й повторюване застосування
тупих і гострих предметів.
Забої на горлі
разом із крововиливом в очах
вказували на задушення.
Його знайшли ледь живого в залишках згорілої машини,
менше ніж за 100 метрів від місця викрадення.
Після повернення на місце викрадення
Пітер Морлі запропонував очолити пошук винного.
Агов?
-Усе добре? -Так.
-Пробачте. -Нічого.
Я думав, ти там зомлів.
Я не можу дихати, дідько.
-Можеш. -Ні.
Готовий?
Я хочу дещо прояснити.
Незалежно від нападу на іншу дитину,
тут у нього замало часу,
навіть зі спростованим алібі.
Мова йде про одну годину, щоб викрасти людину…
Прошу зрозуміти, це досвідчений злочинець.
-Він сказав, що був на місці злочину… -Ти вже казала.
-У тебе був час. Сядь. -Я хочу дещо прояснити.
Давайте обговоримо.
Я хочу дещо прояснити. Тривалість нападу в Північній території.
П'ятнадцять хвилин.
У Квінсленді ще нікого не посадили без тіла.
У Новому Південному Вельсі — так. Тут — ні.
Я… я сказав про шрот, ти мені розказував.
Нам туди?
-Ні. -Я подумав, що…
Ні, Марку.
У що ти тоді був одягнений?
Я все викинув, спалив, взуття теж.
-Нічого не залишилося? -Нічого.
А де попіл?
Я розкидав його по газону,
а тоді все перекопав і вивіз, тож…
Хороша робота.
Круто, чортяка.
Я не хотів цього робити. Я не знав, що так станеться.
Це як слова, які зараз вилітають з мого рота.
Я розказую все, наче це якісь дрібниці.
Як далеко звідси?
Недалеко.
Он моя стара церква.
Там я одружився.
Не знаю, про що я тоді думав.
Ось тут я його підібрав.
Ні, не зупиняйся, трясця.
Там є камера.
Там камера.
Просто їдь.
Річ не в тому, чи він це зробив.
А в тому, чи це підлягає переслідуванню.
Ти можеш скільки завгодно говорити про добровільне зізнання.
Ця таємна операція спонукала підозрюваного зізнатися.
Це спонукання без доказів.
Ось тут я викинув його одяг.
Тут нічого немає.
Це добре.
Я наполягаю на продовженні таємної операції,
поки обшукують територію,
бо якщо його заарештувати без доказів,
і ви нічого не знайдете, його не посадять.
Я відмовляюся втягувати в це сім'ю жертви просто так.
Комісар доручив мені
прийняти рішення, чи слід провести арешт.
Без доказів він уникне покарання.
Це буде моє рішення.
Зупинись тут.
Це тут?
Так.
Це тут була розбірна будівля?
Так.
То ти вбив його там…
і відтяг куди?
Не пригадую, щоб тут була вода.
Це було тут.
Тут.
Упевнений?
Тут нічого немає.
Усе гаразд.
Стояти!
Ані руш! Стояти.
Дякую всім, що прийшли.
Одразу скажу, ми не зможемо відповісти на запитання.
Я можу підтвердити, що арешт пов'язаний
зі зникненням Джеймса Лістона 12 травня 2002 року.
Поліція зараз обгороджує велику територію задля ретельного обшуку.
Зона обшуку розташована в долині Квінсленду.
Наша проблема в тому, що вода за останні вісім років
могла знищити докази.
Генрі Тейґ.
Як повідомлялося раніше,
вас заарештовано за викрадення Джеймса Лістона
12 травня 2002 року.
Я цього не робив, ви знаєте. Я не причетний.
Якщо ви цього не робили, доказів не буде,
і вам нема чого переживати.
У вас є трохи часу, вам щось треба?
У когось є цигарки?
РЯТУВАЛЬНИК
Ми проведемо базовий пошук у лісі.
Треба опрацювати біля півтора гектара.
Криміналісти обшукують розбірну будівлю,
яку перемістили після продажу ділянки,
і де начебто вбили жертву.
Не знищте ймовірних доказів.
Якщо ви щось знайдете, зупиніться і підніміть руку.
-Що з пошуком? -Погано. Нічого не знайшли.
-Зовсім нічого? -Ні.
Дайвери закінчили, але нічого.
Ні, чекай.
Уже ніч.
Я вдома.
Мій син спить у себе в кімнаті.
І я чую голос.
Він лунає знизу.
Я іду туди.
Я не можу дихати.
Це говорить не людина.
Це магнітофон.
Я тисну кнопку, щоб його вимкнути.
Але коли я його вимикаю…
голос усе лунає…
продовжує говорити.
Переклад субтитрів: Наталя Ковалишин