Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
EL PRODIGI
Hola.
Això és el principi.
El principi d'una pel·lícula anomenada El prodigi.
La gent que estàs a punt de conèixer, els personatges,
creuen en la seva història amb una fe cega.
No som res sense les històries,
per això et convidem a creure en aquesta.
És el 1862.
Deixàrem Anglaterra, amb destí a Irlanda.
La Gran Fam encara es pot notar,
i els irlandesos creuen que Anglaterra n'era el culpable.
Allà seu una infermera.
Una infermera anglesa.
Viatja tota sola.
I és amb ella que comencem.
Deu ser la infermera anglesa.
Ah, sí?
Bé, m'ha d'arribar una monja i una infermera, i no és pas la monja.
No.
Maggie!
Creia que m'estaria amb la família de la nena, els O'Donnell?
- Em sap greu decebre-la. - No, jo només…
No tindrien on ficar-la. Els O'Donnell viuen a les afores.
Vostè i la monja us quedareu aquí.
Per què una monja?
Benvinguda a Irlanda.
Aquesta és la seva. Baixi a les vuit per esmorzar.
Bon dia.
Ha vingut a experimentar amb l'Anna?
No. La coneixeu?
Tothom coneix a tothom, aquí.
Compartíem pupitre a l'escola.
De veritat?
L'han beneït amb moltes filles, Sra. Ryan.
Només aquesta és meva. Les altres són de la primera Sra. Ryan.
Jo diria "enganyada".
Senyora Wright, el comitè ens espera.
Deixa-la esmorzar.
Per favor.
Gràcies.
- La vigilància durarà dues setmanes. - Així ho hem decidit.
- Són masses. - S'ha de ser minuciós.
Hi ha molts turistes i tafaners al poble que venen a veure la nena.
I els diaris.
Quan deixarem de ser la riota per culpa dels desitjos periodístics d'algú?
- Era un article mèdic. - Era un diari nacional.
Puc fer una pregunta?
Ningú m'ha explicat què li passa, en concret, a la nena,
Res de res.
D'acord.
Doncs me'n torno a Anglaterra.
L'Anna O'Donnell no menja.
Si un pacient a l'hospital no vol menjar, l'obliguem.
No se la pot forçar.
Ni interrogar ni molestar.
Però tampoc se li pot prohibir menjar, si ella ho demana.
La nena ha sobreviscut miraculosament sense menjar
des que té onze anys.
No pot pas ser "miraculosament".
El propòsit de la vigilància és determinar
com s'ho ha fet l'Anna O'Donnell per sobreviure sense menjar.
- Volen que la vigilem? - Sí.
Els proposem torns de vuit hores
amb canvis a les cinc de la matinada
la una del migdia, i les nou de la nit.
Els sembla bé?
No en podran parlar entre vostès.
El catorzè dia,
presentaran els seus testimonis per separat.
Quant fa exactament que no menja, la nena?
Quatre mesos.
Això és impossible.
Per què no dues infermeres, Dr. McBrearty?
La germana Michael és la segona, Sra. Wright.
La idea que vingués una monja reconfortava els O'Donnell,
i també els membres del comitè menys adeptes a la ciència.
Suposo que ha de fer llit?
No suposi tant.
Ja hi som.
- Bon dia, doctor. - Bon dia, Rosaleen.
Hola.
- Doctor. - Gràcies.
Em pot dir l'historial de la seva filla?
Quin historial pot tenir una nena?
No ha menjat en quatre mesos, correcte?
Sí, correcte.
I quan la descriu com a "sana"?
Potser està una mica delicada.
Però mai es queixa.
I el seu apetit?
Mai ha sigut golafre.
Puc veure-la, si us plau?
Ara mateix té visita.
Visita.
A totes hores.
De tot arreu.
Senyor O'Donnell, què tal?
Doctor.
Aquesta és la senyora Wright.
Vol dir "benvinguda".
Gràcies.
Potser…
Crec que la vigilància
seria més fructífera en un hospital.
No.
No t'emportaràs la meva petita.
Gràcies.
Per les molèsties.
Cap ni una.
Doncs per la petita.
Si insisteix, posi-ho amb les donacions.
És una joia.
Un prodigi.
Gràcies, doctor.
Gràcies, infermera Wright.
…creu més preuada,
adornada pels més tendres, delicats i venerables membres de Jesús, el salvador,
ruixada i tacada amb la seva preuada sang.
Hola, Anna.
Hola.
Em dic Elizabeth Wright. Em pots dir Sra. Wright. Puc?
Obre, si us plau.
Alça els braços.
Baixa'ls.
Gira't.
Torna a girar.
Obre els ulls.
Sembles estar bé, Anna.
Que estàs nerviosa?
Per què hauria d'estar-ho?
Pels estranys, com jo.
Saps per què soc aquí?
Per assegurar-se que no menjo.
Per vigilar-te.
No per evitar que mengis.
Coneixes els perills d'un dejú prolongat?
No necessito menjar.
Visc de mannà.
Del cel.
I com et fa sentir?
Plena.
No és a casa el seu fill.
El Pat ens ha deixat, Déu el guardi.
No té cap fill, vostè?
No.
Soc viuda.
Vam estar casats menys d'un any.
Et venero, creu més preuada,
adornada pels més tendres, delicats i venerables membres de Jesús, el salvador,
ruixada i tacada amb la seva preuada sang.
Amén.
- Bona tarda, germana. - Bona tarda.
I doncs?
M'han cridat perquè vingui fins aquí…
- Ningú la va obligar. Un altre? - Sí, dues més.
- Si vol la meva opinió professional… - Sí, doni-me-la.
- La meva opinió professional sobre una nena
que podrien estar alimentant d'amagat d'alguna manera.
Sona creïble.
Quina mena de poble endarrerit fa venir una infermera per una cosa així?
"Poble endarrerit." No va fer d'infermera a Crimea?
Exactament, Sr. Ryan. No hi té res a veure, això.
La paguen per no fer res durant dues setmanes.
- Jo et pagaré per fer-me… - Estàs avisat!
Demostri que és un disbarat.
Demostri-ho i foti el camp.
Vaig fer pintar els ulls.
Després.
Ho vaig malinterpretar.
Creia que havia emigrat.
Necessito els fills a prop meu.
Em sap greu.
Els millors
se'ls emporta aviat per ser àngels.
Tornem?
No.
L'aire fresc és bo per als pulmons.
Quines botes més grosses.
Eren del meu germà.
Tens gana?
Vols aigua?
Gràcies.
- Més? - No, gràcies.
Qui és aquesta?
Santa Cecília.
La patrona de la música.
Va sentir-la tocar dins el cor.
Quina sort, la santa Cecília.
Santa Llúcia.
Patrona dels cecs i protectora de la vista.
Santa Agnès. De la castedat i la puresa.
Quina és la teva preferida?
Aquesta, miri.
El matrimoni místic de santa Caterina i el nen Jesús.
Li va donar un anell de casats, però només ella el podia veure.
Tothom pot ser l'escollit.
Sants i pecadors.
Elisabet d'Hongria.
Era viuda.
El pitjor dels pecats.
No, en absolut.
No és el que volia dir.
Ja ho sé.
La seva família l'anomena Elizabeth?
O Eliza?
O potser Betty?
No m'anomenen res.
Ja no tinc família.
Em sap greu.
No sembla una nena que no hagi menjat durant quatre mesos, oi?
No.
Té una energia vital molt forta.
Tu et trobes bé, Anna?
Molt bé, pare, gràcies.
Molt bé.
Estigues quieta.
U,
dos,
tres,
quatre.
I si l'Anna s'està alimentant
d'una força nutritiva que encara no podem comprendre?
Com?
El magnetisme, potser?
Molècules de l'olfacte?
L'Anna sempre té visites.
Per realitzar un estudi seriós, necessitem aïllament.
Doctor.
Que menja per a la pacient també?
He estat un maleducat.
Perdoni'm.
Will Byrne, del Daily Telegraph.
De Londres.
Com vostè.
Esperava poder entrevistar la nena.
No accepta visites.
Ordres del doctor.
I a ell qui les hi dona?
Va ser ell el qui ho va començar tot, el bon doctor.
Estic escrivint sobre ella.
Només faig la meva feina.
I jo la meva.
Potser la podria entrevistar a vostè, doncs?
La de l'equip de Nightingale que ha vingut a vigilar-la.
Mai parlaria d'un pacient.
I menys amb un periodista.
Perquè ho sàpiga, he escrit desenes d'articles.
Així que escriu de tot per un xíling.
I què l'ha portat a fer de vigilant d'una nena aquí, si no??
Kitty.
Què va ser l'últim que va menjar?
Te'n recordes?
El cos de Crist.
El seu aniversari i la primera comunió van ser el mateix dia.
Va ser un dia beneït.
Només aigua i blat?
No, senyora, no només aigua i blat.
És el cos i la sang de Crist.
Això és una història. Jo vull els fets.
Perdona'm.
No volia…
Per això soc aquí. Per veure la diferència entre…
Jo treballo amb eines, vostè, amb els fets.
Exactament.
Vostè també necessita històries.
Les apunta a la seva llibreta.
Gràcies.
Deu ni do amb la Bíblia que porta.
Hola de nou.
Ja us ho he dit.
No som res sense històries.
El pare Thaddeus ha vingut.
Ens ha dit que ha demanat un llum.
Sí.
- Les espelmes no son suficient. - Bona nit, petita.
I és important estar alerta, germana.
Fa servir líquid inflamable.
Dorm bé, petita.
I ha d'anar tallant la metxa.
- Bona nit, mama. - Crec que me'n sortiré.
Bona nit, Kitty.
Podràs dormir amb el llum encès?
Sí, gràcies, senyora…
Betsy?
Em dic infermera Wright, senyoreta.
- Res nou? - No podem parlar-ne.
Bona nit, Anna.
Bona nit, germana.
… ruixada i tacada amb la seva sang preuada.
Amén.
Bon dia, Anna.
Bon dia…
Lily?
Si t'inventes el meu nom, jo faré el mateix.
Bon dia…
Lizzie.
Que t'he de dir Annie?
O Annabelle?
Hannah, potser?
Llavors seria algú altre, no jo.
Nancy.
O Nan.
Nan. M'agrada Nan.
Doncs, Nan…
et dec una disculpa.
Ahir a la nit…
em va caure un dels teus tresors, em sap greu.
És del teu germà, el cabell?
El deus trobar a faltar.
La teva mare el troba molt a faltar.
La pena es la pala de Déu.
Què vols dir?
Prepara la terra.
Vols que t'expliqui una cosa?
La meva mare em solia dir Lib.
Lib.
Senyora Lib.
Déu vos salve Maria, plena de gràcia, el Senyor és amb vós.
Beneïda sou vós entre totes…
Ha vist res?
No hi ha hagut res a veure.
D'acord.
Bon dia, amor meu.
Àngel de la guàrdia, dolça companyia, no em desempareu…
Senyora Lib?
Sí?
És veritat que va anar a la guerra?
Sí. Gira't. Seu, si us plau.
I com era?
Era difícil.
Cuidava dels soldats.
Homes que havien vist coses terribles.
Que havien fet coses terribles.
Estaven molt malalts?
Alguns d'ells, sí.
Però…
va ser un privilegi.
Estar amb ells al final.
Parlen.
Expliquen històries.
Obre.
Les ànimes del purgatori han de cremar durant un temps,
per netejar-les.
Però les ànimes de l'infern han de cremar per sempre.
Segur que el teu germà és al cel, no?
No ho podem saber això, Sra. Lib.
Creia que a hores d'ara ja seria de camí a Londres.
Ja m'agradaria.
L'editor vol notícies diàries sobre aquest afer d'interès internacional.
Tot el que puc aportar són especulacions satíriques.
Li he de demanar ajuda de nou.
Demani-ho a la monja.
Si em veu, em voldrà fustigar. He pecat massa. Se'm nota.
Seria una bona història.
En fan diners, d'ella?
Tot va a la caritat.
Diners per a l'església?
No els suficients perquè valgui la pena.
I el doctor? Fa la seva feina?
No. Admira la seva força vital.
I el Flynn? És l'amo de la casa i és el més religiós de tots.
Està obsessionat amb que és un miracle.
Mai ve, si és el que em pregunta.
És tot cosa de la nena?
L'he observat fins que em coïen els ulls.
Només ha pres aigua aquests dies.
És una actriu.
Que Déu beneeixi el llit on jec.
Quan poso el cap al meu coixí, prego que Déu em guardi a mi.
Si moro abans de despertar,
prego que Déu m'ajudi a marxar.
Desperti ara o desperti mai,
la meva ànima…
A partir d'ara, ningú se li pot apropar.
Excepte jo o la germana Michael, ningú la pot tocar.
- Si us plau, marxin. - No pot fer-ho.
És necessari per la vigilància. Marxin.
- Li estem dient bona nit. - Feu-ho des de l'escala. Anna, aquí.
- Germana Michael? - Són ordres del Dr. McBrearty?
- Moguis. - El petó d'una mare és sagrat.
Bona nit.
Serà per poc temps.
Quin dret té una estranya a interposar-se entre familiars?
No queda estofat.
No passa res.
- A veure que em queda. - Gràcies.
És la infermera.
Gràcies per l'ajuda.
Com està la mentidera?
No està bé.
Però tampoc es mor de gana.
Clar que no, li donen menjar.
Té uns trucs molt bons. De qui deu ser peó?
No sabia que l'enganyaria tan fàcilment.
És sincera.
Au va.
Deixi'm conèixer-la.
Un punt de vista nou.
Podria fer que em digués la veritat en deu minuts.
Té molta fe en els seus poders.
No deixo que la família se li acosti, així que aviat sabrem la veritat.
Així farà que no la puguin alimentar.
La història de la nena que no menja es farà realitat.
Podria morir.
Tret que confessin abans.
Si confessen, els faran fora de casa seva,
els excomunicaran,
i els portaran als jutjats per frau, ocultació,
i conspiració per engany.
Creu que aquesta gent podria suportar-ho, tot això?
Gràcies, Maggie.
- Hola, petita. - Hola.
Hola, Anna.
Puja a dalt, si us plau.
- Vinga. - No passa res, amor meu.
Senyora Wright, la Rosaleen em diu
que no la deixa estar amb la seva filla.
Em sap greu.
Però per fer un informe objectiu, ningú la pot tocar.
Mai ho entendrà.
La meva única preocupació, com al seu mossèn,
és que puguin estar en pau.
Llavors per què deixa facin això?
La seva feina no és qüestionar-nos, infermera.
Està aquí només per vigilar.
Doncs deixi'm fer-ho.
Et venero, creu més preuada,
adornada pels més tendres, delicats i venerables membres de Jesús, el salvador,
ruixada i tacada amb la seva preuada sang.
Amén.
Mira amunt.
Mira'm.
Obre.
Escup-la.
No passa res. Escup.
Saludi el Will per mi, eh?
Senyora Byrne? El coneix?
El coneixia quan érem petits.
Llavors ell va anar a l'escola i…
jo no.
És un periodista ara.
La seva família es va tancar a casa seva.
Després que marxés ell.
Quan va venir la fam,
van tancar-se amb pany i forrellat.
Per què ho van fer?
Privacitat.
Volien estalviar-se morir de fam davant de tothom.
No pot ser.
Dona-li records, d'acord?
Senyora Wright.
Què passa?
La Kitty m'ha dit això de la seva família. No ho sabia. Em sap greu.
El què?
La part més escabrosa.
Vostè no era aquí.
Si hi hagués sigut, els hauria ajudat.
Gràcies.
No, gràcies a tu.
Creia que no t'agradava.
M'agrada qui m'agrada.
Vaig tenir una filla.
Va viure tres setmanes i dos dies.
Em sap greu.
I el teu marit?
Va desaparèixer uns dies després.
És com si hagués mort.
Et venero, creu més preuada,
adornada pels més tendres, delicats i venerables membres de Jesús, el salvador,
ruixada i tacada amb la seva preuada sang.
Amén.
Que el pare Thaddeus et fa dir això durant tot el dia?
No és el pare Thaddeus.
Trenta-tres cops.
I per què trenta-tres cops?
L'edat de Crist. Va ressuscitar al cap de tres dies.
El tres és sagrat.
És un visitant?
No, és el meu amic.
Bon dia, Anna.
Soc el Will. Aquest és el Barry.
"No hi ha regne pel que no hagi passat,
i, ja sigui dia o nit, mai em veuen.
Què soc?"
Algú invisible,
que va a tot arreu.
- O alguna cosa? - No necessita pistes, ella.
El vent?
El senyor Byrne ha viatjat per molts regnes.
Ha treballat a Rússia, el Panjab,Egipte.
Ha vist l'esfinx de Giza?
Hi he pujat i tot.
21 metres d'alçada.
Té.
Què és això?
En diuen taumàtrop.
Has de fer girar el fil entre els polzes i els índexs.
Està engabiat o és lliure?
Això ho decideixes tu.
A fora, a dins.
Dins. Fora.
- Dins. Fora. - "I, després que…
m'arrenquin…
la…"
La pell.
"…la pell
i em quedi sense…"
Carn.
"…carn, jo contemplaré Déu.
Jo mateix
el contemplaré."
Senyora O'Donnell,
deu veure que l'Anna empitjora.
Està pàl·lida. Està cansada.
Ha estat perfectament bé…
aquests mesos fins que l'ha apartat de nosaltres.
Sr. O'Donnell,
no vol que la seva filla millori?
Més que res.
Doncs demani-li que mengi.
M'ho va fer prometre.
Durant l'aniversari.
Em va fer prometre
que mai li demanaria que mengés.
Per a la meva dona…
i els meus fills.
És el meu petit ritual.
Per recordar-los.
Així doncs…
es queixa de cap mal?
Ja sap que l'Anna mai es queixa.
¿I si ha desenvolupat la capacitat de treure energia de la llum solar,
com les plantes?
L'Anna està en perill.
Els grans descobriments de la ciència,
des d'Arquimedes a Newton,
semblaven màgia negre, al principi. No és així, infermera?
Això no és ciència, són bajanades. Si us plau. Aturi-ho.
- Sra. Wright… - Anèmia, hidropesia, escorbut, pel·lagra…
És infermera.
No diagnostiqui, si us plau.
Se la paga per observar, no intervenir.
No és ni la mare ni la metgessa de la nena.
S'està excedint, senyora.
Si l'Anna no menja, podria morir.
Limitis a fer la seva feina.
Que podria menjar alguna cosa?
Menjarem d'aquí poc.
Si vol alguna cosa, pot menjar.
Hi ha sopa allà sobre.
Una sopa m'està bé. Gràcies.
- No està calenta. - No passa res.
Gràcies, Kitty.
Senyora Lib?
Obre la boca, si us plau.
Si no vols menjar, t'hauré de forçar.
Senyora Lib, no.
- No, si us plau. - Obre la boca.
Si no, et farà mal.
- Obre la boca, Anna. - No.
- Si us plau. - Anna, prou!
Obre-la.
Anna, obre-la!
Obre-la.
Em sap greu.
Perdona'm.
Anna?
Que passa res?
No passa res.
Estàs bé?
- Hauríem de tornar. - No.
- Li vull ensenyar una cosa. - Un altre dia. Anem.
A vostè no.
A vostè.
Ves amb compte, Anna.
El pou sagrat.
Solíem venir aquí quan érem…
"Fes girar les pedres al…"
"Bullaun."
"Frega el mal amb un drap, i lliga'l a l'arç blanc."
Sí.
"Quan aquest s'hagi podrit,
el mal deixarà d'existir."
He enviat el meu article.
"Assassinat a pessics."
Has de parlar amb els altres del comitè.
- Morirà. - Para.
Anna?
Anna, soc aquí.
Dona-me-la. No pots entrar-la. Vinga, Anna.
- Això ha d'acabar. - Vinga.
Anna!
És aquí.
Només m'he desmaiat, mama.
Que voldries…
Que voldries alguna cosa?
Res?
Res de res, Anna?
Només vull dormir, mama.
I llavors em despertaré.
Llavors et despertaràs.
Com està?
"La petita Anna O'Donnell,
l'última filla que li queda a un home humil d'una torbera,
sembla necessitar només aire per alimentar-se".
Tinc la millor professora.
Per què seu a aquesta cadira?
L'ha portat el doctor.
Li ha prestat sir Otway.
Fins que l'Anna es trobi millor.
Incorpora't, si us plau.
Inspira.
Un altre cop.
Dins.
Fora.
Dins.
Fora.
Incorpora't.
Estrenya'm el braç. Estrenya'l.
Gràcies, germana.
Ha vingut d'hora.
- Anna. - Adéu.
- Gràcies. - Que vagi bé.
"Mannà del cel".
Vivies de mannà del cel.
"El petó d'una mare és sagrat".
No ens entén.
No, però…
sí que entenc que la teva mare et donava menjar mastegat…
Mannà del cel.
- De la seva boca. - De Déu.
- Per alimentar-te. - Mannà.
Menjar, Anna. Menjar.
Era un secret sagrat.
Un misteri.
Anna.
Anna, ho he d'explicar.
Ho he de fer.
Per això he vingut, per descobrir la veritat.
Menja, doncs.
I si la teva mare et pogués besar?
I si…
I si Déu
pogués donar-te mannà de nou?
Per què no vols menjar, Anna?
Et venero,
creu més preuada,
adornada pels més tendres,
delicats i venerables membres…
La teva pregària?
Trenta-tres cops.
Durant el dejú.
Però per què, Anna? Per quina raó?
Es lliurarà una ànima.
Es lliurarà?
De l'infern.
El teu germà?
Ja li deu faltar poc.
Anna,
dejunar vol dir saltar-se un àpat, no tots.
Això és per expiar.
Jo l'he de salvar del foc etern.
Sempre està cremant.
No.
No, senyora Lib.
Així és l'infern.
- No. - No té fi.
Anna, només era un nen.
Era molt jove. Per què hauria de cremar?
Què va fer?
Va dir que era el doble.
El doble?
El doble d'amor.
De germana…
i d'esposa.
I jo…
Quants anys tenies?
Nou.
Només un cop?
L'amor és per sempre.
Em va dir que era com un conte.
Ens vam casar de nit.
I llavors va emmalaltir.
No era sagrat. El van castigar.
I…
I la mare va dir…
- que era culpa meva que hagués mort. - No.
No. Això no és veritat.
No és veritat, Anna.
No.
Jo també l'estimava.
Té informació urgent sobre la vigilància, senyora Wright?
Sí.
Quan vulgui.
L'Anna està morint.
- Senyora Wright… - No pot aixecar-se.
Gairebé ni es pot moure.
Té febre, i el seu pols s'accelera cada hora que passa.
Si té preocupacions de caire mèdic sobre el pacient,
li prego m'ho digui a mi, en comptes de fer venir a tothom…
La vigilància ha truncat l'únic que l'ha mantingut
aquests últims mesos.
Continuï.
La seva mare, la Sra. O'Donnell,
li donava menjar amb la boca.
Li agafava el rostre i la besava al matí i a la nit,
i amb cada petó l'alimentava.
Com un ocell.
Ara que tenen la resposta, els prego que aturin la vigilància
i facin tot el necessari perquè la nena visqui.
Mentida.
No estic mentint.
Va ser un error, un error terrible, portar una infermera.
Una infermera anglesa.
Per què els hauria de mentir?
"Assassinat a pessics", senyora Wright.
Això parli-ho amb el periodista. No n'és l'autora.
I com la va poder veure ell, la noia?
Potser haurien d'interrogar el Sr. Byrne, i no a mi.
Va prohibir que la nena veiés els seus propis pares,
però sí el periodista.
Només he fet el que van demanar.
Germana Michael,
ha observat aquestes pràctiques entre mare i filla?
Jo…
no, sir Otway.
- Ho veuen? Mentides. - No menteixo.
- S'ho està inventant. - No menteixo.
- No hauria d'haver vingut. - Els dic la veritat.
Potser hauríem de preguntar-li a la mateixa Anna.
Molt bé.
Feu-la entrar.
Entreu.
Aquí la tenim.
Anna,
la Sra. Wright ens ha explicat una cosa
que ha observat
que feu la teva mare i tu.
Que t'alimenta, la mare?
Et passa menjar de la seva boca?
Deixin-me fer-ho més fàcil, si m'ho permeten.
Has menjat res
els últims quatre mesos, Anna?
Mannà del cel.
Això és tot.
Molt bé, Anna.
Continuarem amb la vigilància, com s'havia acordat, Sra. Wright.
- Necis. - Sr. Ryan, la vigilància continuarà.
Ens ho acaba de dir. Ha trobat el perquè.
Tots vam acordar la vigilància,
i continuarem amb el pla.
La cuidaré fins que mori.
Com ja he fet altres cops.
No tinc res més a dir.
Faré una missa solemne en honor vostre, demà a la nit.
Per demanar força i esperança,
i la teva millora, Anna.
Gràcies, pare.
Molt bé.
Molt bé. Ja està.
Ja està.
Estira't. Vinga.
Molt bé. Tanca els ulls.
S'està morint.
És l'escollida.
No és l'escollida. És una criatura.
- No ens coneix. - Espera.
Segur que és cert en molts aspectes.
Segur que hi ha molt de la seva vida que no entenc.
Però sí que conec el dol
i la pèrdua.
I conec el dolor de perdre un fill.
No ho…
És terrible que deixi que l'Anna es mori
podent evitar-ho.
És per la seva salvació.
Potser la podria besar abans de dormir?
O al matí.
- O per últim cop. - Aquesta vida és curta, Sra. Wright.
La següent és eterna.
M'asseguraré que els meus fills vagin al cel.
És una bogeria.
- És de bojos. - D'acord. No m'ajudis. No passa res.
- No pots prendre la filla a una família. - No la volen.
No has entès en absolut aquesta gent. La meva gent.
Aquell home l'estima.
L'amor necessita que algú actuï o intervingui en algun moment.
- No que deixin que les coses passin. - Les accions són la fe i les pregaries.
- No ho entens. - Potser, no. Potser.
Però això no és un debat filosòfic.
Això és la vida d'una criatura, i l'estan matant.
Tu mateix ho vas escriure. O és que menties?
- Els seus pares… - Li han fallat.
- Això no… - M'ajudaràs?
Aquest vespres la família serà a la missa. És la meva última oportunitat.
Si us plau.
El sol es pon a les nou. Vindràs al pou llavors?
Podria ser un canvi per tots.
Una història nova. Una vida nova.
Jo no ho vull, això.
No et demano que t'enamoris de mi.
Et demano que m'ajudis i potser…
de viure d'una altra manera i trobar la felicitat a altres llocs.
No.
Si no vols venir…
M'agradaria que…
Vull que vinguis.
Però si no vols, podries portar-nos a Dublín?
I ja està. Res més.
No és poc el que em demanes.
És un rapte, Lib. Acabarem a la presó.
No t'agradaria que haguessin lluitat per la teva família?
Perdona'm. Em sap greu.
Will, no.
Si us plau. Perdona'm.
Anna.
Anna, t'has de despertar.
Anna.
Que ja ve Déu a buscar-me?
Sí.
Gairebé és l'hora.
Déu ve a buscar l'Anna.
L'Anna morirà ara.
I si…
un cop mor l'Anna,
et despertes?
Una nena nova.
De nou anys.
No li ha passat res dolent, a aquesta nena,
I com es dirà?
Eh?
Nan.
És clar.
L'Anna morirà ara.
Sí.
L'Anna morirà,
però la Nan sobreviurà.
És hora d'anar amb Déu, Anna.
No passa res.
No passa res. Soc aquí.
Tanca els ulls.
Vinga.
Molt bé.
Adéu, Anna.
Nan?
Ja pots despertar-te, Nan.
Nan?
Jo soc la Nan?
Sí.
Sí, ets la Nan.
Aquí ho posa tot.
"8:22 de la nit. Congestió pulmonar severa.
8:43 de la nit. Deliri.
8:49 de la nit. Respiració dificultosa.
Pols irregular.
8:57 de la nit.
Mort."
El que em sembla estrany és…
com pot ser que s'incendies la casa?
Senyora Wright?
Confesso que,
quan va morir, estava frenètica.
Quan vaig intentar ressuscitar-la,
la fal…
La làmpada.
El meu vestit la deuria tombar.
L'havia de vigilar,
i només ens ha deixat un munt de cendres.
Ni tan sols els ossos? Ja ho han buscat bé?
- Les fortes pluges ho han dificultat. - Increïble.
Les ruïnes seran una capella.
Para de dir bajanades, Flynn.
Si hagués quedat el cos,
haurien trobat una criatura morta per la fam.
Només s'hi hauria trobat santedat.
La nostra primera santa des de l'edat fosca.
- Pare, per l'amor de Déu. - No s'ha pogut demostrar res, Flynn.
Això és veritat.
Perquè aquesta dona ha destruït qualsevol prova d'un miracle
cremant la casa.
Mare de Déu.
M'estan acusant?
I és clar que ho estem fent.
- D'això se n'encarregarà la policia. - Prou.
La pregunta més important,
segons la meva opinió,
és, ¿fins a quin punt es pot culpar a una infermera
que actuava com a serventa d'aquest comitè?
S'haurà de quedar aquí
fins que l'algutzir digui que pot marxar.
I no fa faltar dir
que no rebrà cap compensació econòmica.
Li fa mal?
És terrible.
Que ho deixessin durar tant temps.
Que morís una nena petita.
Aquests homes.
Que podria…
Que puc fer-li una pregunta?
Ahir a la nit, abans de trobar-la,
crec que vaig tenir un visió.
Estava massa inquieta per quedar-me fins al final de la missa.
I quan tornava cap a la casa,
vaig veure…
un àngel
cavalcant,
emportant-se l'Anna.
Ja es troba al cel?
M'ho pot prometre?
Li prometo.
"Així doncs, degut a que no hi ha un cos,
a la famosa nena que no menjava,
l'han declarada morta in absentia."
"No hi ha culpables."
"No s'acusa de culpables
el pare i la mare
que van deixar que la nena
s'acabés morint."
"Tampoc s'acusa
el vell doctor
que es va enganyar a si mateix,
creient haver descobert la font de la joventut."
"Tampoc serà necessari
que l'autodenominat comitè expliqui perquè van supervisar com moria de gana
un altre nen irlandès."
"Potser no és només un poble el que pateix el dol d'una pèrdua,
i es penedeix del pecat per omissió,
ni tampoc és només una nació."
"No és veritat que a tot l'imperi
hi ha nens que moren, abandonats a les cantonades,
cada nit?"
"És un món molt penós
que té massa gana per poder apreciar
el prodigi que és cada criatura."
Senyora Lib?
Els passatgers del S.S. Northumberland, amb destí a Sidney.
Obrin comportes.
- Noms? - Elizabeth Cheshire.
C-H-E-S-H-I-R-E.
Wilkie Cheshire.
I el teu?
No passa res. Au.
Nan Cheshire.
Molt bé. Passeu per aquí.
Gràcies.
Següent.
Dins. Fora.
Subtítols: Elisabet Obradors Noguera