Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Hej.
Dette her er begyndelsen.
Begyndelsen på en film, der hedder The Wonder.
De mennesker, I skal møde,
karaktererne,
tror på deres historier med fuld hengivenhed.
Vi er intet uden historier,
derfor inviterer vi jer til at tro på den her.
Året er 1862.
Vi forlod England med kurs mod Irland.
Den store hungersnød kaster stadig lange skygger,
og irerne holder England ansvarlig for den ødelæggelse.
Der sidder en sygeplejerske.
En engelsk sygeplejerske.
Hun rejser helt alene.
Og det er hos hende, vi begynder.
Du er den engelske sygeplejerske.
Er jeg?
Jeg venter en nonne og sygeplejerske, og du er ikke nonne.
Nej.
Maggie!
Jeg troede, jeg skulle bo hos pigens familie. Familien O'Donnell.
Beklager skuffelsen.
Nej, jeg var bare…
De havde ikke plads til dig. Familien bor hinsides landsbyen.
Du og nonnen skal bo her.
Hvorfor en nonne?
Velkommen til Irland.
Dit værelse.
Vi ses kl. otte til morgenmad.
Godmorgen.
Er du kommet for at lave forsøg med Anna?
Nej. Kender du hende?
Alle kender alle her, fru Wright.
Vi sad ved samme bord i skolen.
Gjorde I?
Du er velsignet med mange døtre, fru Ryan.
Jeg har kun en. De andre tilhørte den første fru Ryan.
Jeg ville sige "snydt".
Fru Wright, komiteen venter.
Lad hende spise.
Vær så venlig.
Tak.
-Vågningen skal vare i to uger. -To uger er besluttet.
-Det er for længe. -Vi må være grundige.
Landsbyen er overrendt af besøgende, der kommer for at glo på barnet.
Og aviserne.
Hvornår stopper vi med at være til grin for nogens journalistiske mål?
-En medicinsk artikel. -I en national avis.
Må jeg spørge de herrer?
Ingen har fortalt mig, hvad der er galt med pigen.
Intet som helst.
Udmærket.
Så vender jeg tilbage til England.
Anna O'Donnell spiser ikke.
Nægter en hospitalspatient at spise, bruger vi tvang.
Pigen må ikke tvinges.
Ej heller forhørt eller chikaneret.
Men hun må heller ikke nægtes mad, skulle hun bede om det.
Pigen har på mirakuløs vis levet uden mad siden sin 11-års fødselsdag.
Det er ikke sket på "mirakuløs vis".
Formålet med vågningen er at afgøre,
hvordan Anna O'Donnell har overlevet uden mad.
-Skal vi våge over hende? -Ja.
Vi foreslår ottetimers vagter,
der skifter klokken fem om morgenen, et om eftermiddagen og ni om aftenen.
Passer det dig?
I to må ikke konferere med hinanden.
På den fjortende dag, præsenterer I hvert deres vidneudsagn.
Hvor længe siden er det, pigen sidst spiste?
Fire måneder.
Det er umuligt.
Hvorfor ikke to sygeplejersker, dr. McBrearty?
Søster Michael er den anden sygeplejerske.
O'Donnell-familien fandt trøst i tanken om en nonne,
det samme gjorde de mindre videnskabeligt sindede medlemmer af komiteen.
Jeg formoder, hun er sengeliggende?
Du bør ikke formode noget.
Så er vi her.
-Godmorgen, doktor. -Godmorgen, Rosaleen.
Goddag.
-Doktor. -Tak.
Må jeg nedfælde din datters historik, fru O'Donnell?
Hvilken historik kan et barn have?
Hun har ikke spist i fire måneder. Er det korrekt?
Det er korrekt.
Og du beskriver hende som "sund"?
Hun er måske lidt sart.
Men hun klager aldrig.
Og hendes appetit?
Aldrig grådig.
Må jeg se pigen?
Hun har gæster lige nu.
Gæster?
Hele tiden.
Alle vegne fra.
Hr. O'Donnell, hvordan går det?
Doktor.
Det er fru Wright.
Det betyder: "Du er velkommen her."
Tak.
Måske…
…kan vågningen udføres mere behørigt på et hospital.
Nej.
Du tager ikke min lille pige.
Tak.
For ulejligheden.
Det var ingenting.
Lidt til den lille pige så.
Put den i fattigbøssen, hvis du insisterer.
Hun er en perle.
Et vidunder.
Tak, doktor.
Tak, sygeplejerske Wright.
…dyrebareste kors,
prydet af det blide, sarte og kostbare legeme af Jesus, min Frelser,
stænket og plettet med hans dyrebare blod.
Goddag, Anna.
Goddag.
Jeg hedder Elizabeth Wright. Kald mig fru Wright. Må jeg?
Luk op, tak.
Op med armene.
Ned.
Vend dig om.
Vend dig om igen.
Og øjnene åbne.
Du virker sund, Anna.
Er du nervøs?
Hvorfor dog det?
Fremmede, såsom mig.
Ved du, hvad jeg skal?
Sikre dig, jeg ikke spiser.
Jeg er her for at våge.
Ikke forhindre, du spiser.
Kender du til farerne ved langvarig faste?
Jeg behøver ikke spise.
Jeg lever af manna.
Fra himlen.
Hvordan føles det?
Mættende.
Din søn er ikke hjemme, hr. O'Donnell.
Pat har forladt os, Gud velsigne ham.
Har du ingen børn?
Nej.
Enke.
Vi var gift i under et år.
Jeg forguder dig, o dyrebare kors,
prydet af det blide, sarte og kostbare legeme af Jesus, min Frelser,
stænket og plettet med hans dyrebare blod.
Amen.
-Godaften, søster. -Godaften.
Nå?
Jeg blev kaldt helt herud…
-Ingen tvang dig. En til? -Ja, to til.
-Min professionelle mening… -Giv mig din professionelle…
Min professionelle mening om en pige,
der kan blive proppet med mad i hemmelighed.
Det lyder rigtigt.
Hvilken tilbagestående landsby importerer en sygeplejerske til den slags?
"Tilbagestående landsby." Var du ikke sygeplejerske på Krim?
Det er min pointe, hr. Ryan. Det her er ikke sygepleje.
Du bliver betalt for at sidde på din rumpe i to uger.
-Du må gerne sidde på min… -Jeg advarer dig!
Så bevis, det er noget vås.
Bevis det, og skrid så hjem.
Jeg fik hans øjne malet på.
Bagefter.
Jeg misforstod.
Jeg troede, din søn var emigreret.
Mine børn skal være tæt på.
Det gør mig ondt.
De allerbedste
tager Han tidligt som sine engle.
Skal vi gå tilbage?
Nej.
Frisk luft er godt for lungerne.
Det er store støvler.
De var min brors.
Er du sulten?
Vil du have vand?
Tak.
-Mere? -Nej, tak.
Hvem er det?
Sankt Cæcilia.
Musikkens skytshelgen.
Hun hørte musik i sit hjerte.
Hun var heldig, Sankt Cæcilia.
Sankta Lucia.
Skytshelgen for blinde og protektor af synet.
Sankt Agnes. Kyskhed og renhed.
Hvem er din favorit?
Her, se.
Det mystiske ægteskab mellem Sankt Katharina og Jesusbarnet.
Han gav hende en vielsesring, men kun hun kunne se den.
Alle kan blive udvalgt.
Helgener eller syndere.
Elizabeth af Ungarn.
Hun var enke.
Den værste af alle synder.
Nej, slet ikke.
Det var ikke det, jeg mente.
Det ved jeg.
Kalder din familie dig Elizabeth?
Eller Eliza?
Eller måske Betty?
De kalder mig ikke noget.
Jeg har ikke en familie mere.
Det gør mig ondt.
Det ligner ikke et barn, der ikke har spist i fire måneder, vel?
Bestemt ikke.
Livskraften brænder så stærkt.
Har du det godt, Anna?
Rigtig godt, fader, tak.
Dygtig pige.
Stå stille.
En,
to,
tre,
fire…
Hvad hvis Anna gør brug af en næringskraft, vi endnu ikke forstår?
Såsom?
Magnetisme, måske?
Duftmolekyler?
Anna generes konstant af besøgende.
Et seriøst studie kræver ro og isolation, doktor.
Doktor.
Spiser du for både patienten og dig selv?
Det var uhøfligt.
Undskyld.
Will Byrne, Daily Telegraph.
Er her fra London.
Ligesom dig.
Jeg håbede på et interview med miraklet.
Hun tager ikke imod gæster.
Lægens ordrer.
Og hvem giver ham hans?
Han startede det hele, den gode læge.
Jeg skriver en artikel om pigen.
Jeg passer bare mit job.
Og jeg mit.
Måske kunne jeg interviewe dig i stedet?
Plejeren, der er her for at våge over hende.
Jeg ville aldrig tale om en patient.
Især med en journalist.
Jeg har skrevet for en lang række publikationer.
Du vil skrive alt for en mønt.
Hvad bringer dig ellers hid for at lege fangevogter for et barn?
Kitty.
Hvad var Anna sidste måltid?
Kan du huske det?
Vor Frelsers kød.
Hendes fødselsdag og hendes første nadver faldt på samme dag.
En velsignet dag.
Så bare vand og hvede?
Nej, ikke bare vand og hvede.
Det er Jesu Kristi legeme og blod.
Det er en historie. Jeg leder efter fakta.
Undskyld.
Jeg ville ikke…
Det er det, jeg er her for. At finde forskellen mellem…
Jeg graver tørv frem, og du sandhed.
Det stemmer.
Du har også brug for dine historier.
Du nedfælder dem i din notesbog.
Tak.
Noget af en bibel, du holder.
Hej igen.
Jeg sagde det jo.
Vi er intet uden historier.
Fader Thaddeus kom med den.
Du havde bedt om en lampe.
Det havde jeg.
-Stearinlys er ikke lyst nok. -Sov sødt, min skat.
Og vi må være på vagt, søster.
Den kører på brandvæske.
Sov godt, min skat.
Og vægen skal klippes til.
-Godnat, mor. -Jeg klarer den.
Godnat, Kitty.
Kan du sove med lyset tændt?
Ja, tak, frøken…
Betsy?
Kald mig sygeplejerske Wright.
-Andet? -Vi må ikke konferere.
Godnat, Anna.
Godnat, søster.
…stænket og plettet med hans dyrebare blod.
Amen.
Godmorgen, Anna.
Godmorgen…
Lily?
Finder du på navne til mig, må jeg gøre det samme med dig.
Godmorgen.
Lizzie.
Skal jeg kalde dig Annie?
Eller Annabelle?
Måske Hannah?
Så ville jeg være en anden. Og ikke mig.
Nancy.
Eller Nan.
Nan. Det kan jeg godt lide.
Godt, Nan…
…jeg skylder dig en undskyldning.
I går aftes
væltede jeg en af dine skatte, og det er jeg ked af.
Er den hårlok din brors?
Du må savne ham.
Jeg ved, din mor savner ham.
Sorg er Guds skovl.
Hvad betyder det?
Den modner jorden.
Må jeg fortælle dig noget?
Min mor kaldte mig Lib.
Lib.
Fru Lib.
Hil dig, Maria, fuld af nåde, Herren er med dig.
Velsignet er du iblandt…
Har du set noget?
Der var intet at se.
Okay.
Godmorgen, skat.
Guds engel, kære vogter, til hvem Guds kærlighed…
Fru Lib?
Ja?
Er det sandt, du var i krig?
Ja. Vend dig om. Sæt dig ned.
Hvordan var det?
Det var svært.
Jeg passede soldater.
Mænd, der havde set grusomme ting.
Havde gjort grusomme ting.
Var de meget syge?
Nogle af dem, ja.
Men
det er et privilegium.
At være hos folk på dødslejet.
De taler.
Fortæller deres historier.
Luk munden op.
Sjæle i skærsilden skal brændes i et stykke tid
for at lutre dem.
Men sjæle i helvede skal brændes for evigt.
Men din bror er vel i himlen, Anna?
Det kan vi ikke vide, fru Lib.
Jeg antog, du var på vej tilbage mod London nu.
Gid jeg var.
Redaktøren kræver daglige meldinger om dette internationale anliggende.
Jeg kan kun levere satiriske spekulationer.
Jeg må bede om din hjælp igen.
Spørg nonnen.
Hvis hun ser mig, får jeg med stokken. Jeg har syndet for meget. Det kan ses.
Det ville være en god historie.
Tjener de penge på hende?
Direkte i fattigbøssen.
Så penge til kirken?
Ikke nok til at være umagen værd.
Lægen? Skaber han sig et navn?
Nej. Han beundrer hendes livskraft.
Hvad med Flynn? Han ejer deres hus og er den mest inderlige af dem alle.
Han er besat af, at hun er et mirakelbarn.
Han er der aldrig.
Laver pigen ikke andet?
Jeg har våget over hende, indtil mine øjne brændte.
I disse dage. Hun har ikke indtaget andet end vand.
Hun er en skuespiller.
Gud velsigne den seng, jeg ligger i.
Mens jeg lægger mig for at sove, beder jeg Gud om at passe på min sjæl.
Hvis jeg dør, før jeg vågner,
beder jeg til, at Gud tager min sjæl.
Væk mig nu, væk mig aldrig,
min sjæl…
Fra nu af må ingen nærme sig hende.
Kun mig og søster Michael må røre hende.
-Jeg må bede jer gå. -Det kan du ikke.
Det er vågerens krav. Gå nu.
-Vi siger vores datter godnat. -Gør det fra trappen. Anna, kom.
-Søster Michael? -Er det dr. McBreartys ordrer?
-Flyt dig. -En mors kys er helligt.
Godnat.
Det varer ikke længe.
Bør en fremmed komme imellem et barn og dets familie?
Der er ingen gryderet.
Intet problem.
-Jeg ser, hvad jeg kan finde. -Tak.
Det er sygeplejeren.
Tak for din hjælp.
Har bedrageren det godt?
Hun har det skidt.
Men hun virker heller ikke sulten.
Selvfølgelig ikke, hun bliver fodret.
Hun har nogle gode tricks. Hvem kontrollerer hende?
Jeg troede ikke, du var så nem at narre.
Hun er oprigtig.
Kom nu.
Lad mig møde hende.
Friske øjne.
Jeg kan få sandheden ud af den helgen på ti minutter.
Du har tiltro til egne evner.
Jeg har forbudt familien at nærme sig, så sandheden bør snart komme frem.
Ved at stoppe familien, stopper du fodringen.
Historien om den lille pige, der ikke spiser, bliver sand.
Hun kunne dø.
Medmindre de tilstår.
Hvis de tilstår, bliver de drevet fra hus og hjem,
udstødt,
sat for dommeren for vildledning, fortielse, meddelagtighed i bedrageri.
Tror du, folk her ville tage det pænt?
Tak, Maggie.
-Hej, min skat. -Hej.
Hej, Anna.
Gå ovenpå, Anna.
-Gå så. -Det er okay, skat.
Fru Wright, Rosaleen fortæller mig, du ikke vil lade hende se sit eget barn.
Beklager.
Men skal rapporten være objektiv, må ingen røre hende.
Du vil aldrig forstå det.
Min eneste bekymring som familiens sognepræst er,
at de finder fred.
Hvorfor så tillade dette vås?
Det er ikke dit job at mistro os.
Du er her kun for at våge.
Så lad mig våge.
Jeg forguder dig, o dyrebare kors,
prydet af det blide, sarte og kostbare legeme af Jesus, min Frelser,
stænket og plettet med hans dyrebare blod.
Amen.
Kig op.
Se på mig.
Luk munden op.
Spyt ud.
Spyt det bare ud.
Sig hej til Will fra mig.
Hr. Byrne? Kender du ham?
Jeg kendte ham som barn.
Så kom han i skole, og
jeg gjorde ikke.
Han er en avismand nu.
Hans familie låste sig inde i deres hytte.
Efter han rejste væk.
Da sulten kom,
spærrede de døren indefra.
Hvorfor gjorde de det?
For privatliv.
For at undgå ydmygelsen ved at falde død om på gaden.
Nej.
Hils ham fra mig.
Fru Wright.
Hvad er der galt?
Kitty fortalte mig om din familie. Det gør mig ondt.
Hvad med dem?
Den mest blodige del.
Du var her ikke.
Du havde hjulpet dem, hvis du var.
Tak.
Nej. Det er mig, der takker.
Jeg troede ikke, du kunne lide mig.
Jeg kan lide dem, jeg kan.
Jeg fødte et barn.
Hun levede tre uger og to dage.
Det gør mig ondt.
Og din mand?
Han forsvandt et par dage efter.
Kunne lige vel være død.
Jeg forguder dig, o dyrebare kors,
prydet af det blide, sarte og kostbare legeme af Jesus, min Frelser,
stænket og plettet med hans dyrebare blod.
Amen.
Får fader Thaddeus dig til at sige det der hvert andet minut?
Ikke fader Thaddeus.
Treogtredive gange.
Hvorfor treogtredive gange?
Vor Herres alder. Han rejste sig igen efter tre dage.
Tre er et helligt tal.
Er han gæst, fru Lib?
Nej, det er min ven.
Godmorgen, Anna.
Jeg hedder Will. Det er Barry.
"Der er ikke det kongerige, jeg ikke har rejst gennem,
og jeg passerer uset, om så det er dag eller nat.
Hvad er jeg?"
Nogen, der er usynlig,
og som kommer overalt.
-Eller noget? -Pigen behøver ikke hjælp.
Vinden?
Hr. Byrne har rejst i mange kongeriger.
Han har rapporteret fra Rusland, Punjab, Egypten.
Har du set Sfinksen i Giza?
Jeg sad på hendes ryg.
Halvfjerds meter høj.
Her.
Hvad er det?
Det kaldes en thaumatrope.
Du skal dreje snoren mellem tommel- og pegefinger.
Er den fanget eller fri?
Det bestemmer du selv.
Indenfor. Udenfor.
Inde. Ude.
"Når min
hud er
skræl…"
Skrællet af.
"skrællet af,
når mit…"
Kød.
"…kød er tæret bort, skal jeg skue Gud."
"Ham skal
jeg skue."
Fru O'Donnell,
du må se, at Anna svækkes.
Hun er bleg. Hun er træt.
Hun har haft det fint
i alle de måneder, indtil du holdt hende fra os.
Hr. O'Donnell,
ønsker du ikke din datter rask?
Mere end noget andet.
Så bed hende om at spise.
Jeg lovede hende det.
På hendes fødselsdag.
Hun fik mig til at sværge på ikke at bede hende spise igen.
For min kone…
…og mine børn.
Det er mit lille ritual.
For at mindes dem.
Så…
…melder hun nogen smerte?
Du ved, at Anna aldrig klager.
Hvad hvis hun har udviklet evnen til at omdanne sollys til energi,
ligesom planter gør?
Anna er i fare.
Videnskabens store opdagelser,
fra Arkimedes til Newton,
har altid virket som sort magi i starten, ikke sandt?
Det er ikke videnskab. Det er vås. Stop vågningen.
-Fru Wright… -Anæmi, vattersot, skørbug, pellagra…
Du er sygeplejerske. Vær sød ikke at stille en diagnose.
Du får løn for at våge, ikke for at blande dig.
Du er hverken pigens mor eller hendes læge.
Du overskrider dine beføjelser.
Hvis Anna ikke spiser, kan hun dø.
Pas nu bare dit arbejde.
Må jeg få noget at spise?
Vi skal spise inden længe.
Vil hun spise, får hun noget.
Der er suppe på skænken.
Suppe ville være dejligt. Tak.
-Den er ikke varm. -Det er fint.
Tak, Kitty.
Fru Lib?
Åbn munden, Anna.
Spiser du ikke, må jeg bruge tvang.
Fru Lib, nej.
-Nej. -Åbn din mund.
Ellers gør det ondt.
-Åbn munden, Anna. -Nej.
-Vær nu sød. -Anna, ned!
Åbn munden.
Anna, åbn munden!
Åbn munden.
Undskyld.
Tilgiv mig.
Anna?
Er alt i orden?
Alt er fint.
Er du okay?
-Vi bør gå tilbage. -Nej.
-Jeg vil vise dig noget. -En anden gang. Kom.
Ikke dig.
Dig.
Vær forsigtig, Anna.
Den hellige kilde.
Vi kom her tit, da vi var…
"Vend småstenene i…"
"Fordybningen."
"Gnid en klud, hvor det gør ondt. Bind den på hvidtjørnen."
Ja.
"Når den så er rådnet op,
er din smerte væk."
Jeg har indsendt min artikel.
"Et gradvist mord."
Du må presse de andre i komitéen.
-Hun dør. -Stop det.
Anna?
Anna, jeg er her.
Giv mig hende. Du må ikke bære hende ind. Kom nu, Anna.
-Det her må stoppe, Lib. -Kom så.
Anna!
Her er hun.
Jeg besvimede bare, mor.
Er der noget…
…du har brug for?
Ingenting?
Slet ingenting, Anna?
Bare lidt søvn, mor.
Og så vågner jeg.
Så vågner du.
Hvordan går det?
"Lille Anna O'Donnell,
det sidste overlevende barn af en beskeden mosemand,
behøver tilsyneladende ingen anden næring end luft."
Den bedst tænkelige lærer.
Hvorfor er hun i den stol?
Dr. McBrearty kom med den.
Han lånte den af Sir Otway.
Indtil Anna er på benene igen.
Læn dig frem, Anna.
Træk vejret.
Og igen.
Ind.
Ud.
Ind.
Ud.
Sæt dig op.
Klem om min arm. Klem om den.
Tak, søster.
Du kommer tidligt.
-Anna. -Farvel.
-Tak. -God dag.
"Manna fra himlen."
Du levede af manna.
"En mors kys er hellig."
Du forstår os ikke.
Det gør jeg ikke, men…
Jeg forstår, at din mor spyttede tygget mad ud…
Manna fra himlen.
-Fra hendes mund. -Fra Gud.
-For at nære dig. -Manna.
Mad, Anna. Mad.
Det var en hellig hemmelighed.
Et mysterium.
Anna.
Anna, jeg må afsløre det.
Det er jeg nødt til.
Det er derfor, jeg er her. At finde sandheden.
Så spis.
Hvad hvis din mor kunne kysse dig?
Hvad hvis…
Hvad hvis Gud
kunne give manna igen?
Hvorfor vil du ikke spise?
Jeg forguder dig…
…o dyrebare kors,
prydet af de blide,
sarte og kostbare legeme…
Din bøn?
Treogtredive gange.
Mens jeg fastede.
Men hvorfor, Anna? Hvorfor?
En sjæl vil blive sat fri.
Sat fri?
Fra helvede.
Din bror?
Han må være så tæt på nu.
Anna,
faste er at springe et måltid over, ikke dem alle.
Det er forsoning.
Jeg må redde ham
fra alt det, der brænder.
Han brænder hele tiden.
Nej.
Nej, fru Lib.
Sådan er helvede.
-Nej. -Det er uafladeligt.
Anna, han var bare en dreng.
Han var et barn. Hvorfor skulle han brænde?
Hvad har han gjort?
Han kaldte den dobbelt.
Dobbelt?
Dobbelt kærlighed.
En søster…
…og en kone.
Og jeg…
Hvor gammel var du?
Ni.
Kun én gang?
Kærlighed varer evigt.
Han fortalte det som en historie.
Vi giftede os om natten.
Og så blev han syg.
Det var ikke helligt. Han blev straffet.
Og
mor sagde…
-At det var min skyld, han var død. -Nej.
Nej. Det passer ikke.
Det passer ikke, Anna.
Nej.
Jeg elskede også ham.
Har du presserende information, der har med vågningen at gøre, fru Wright?
Det har jeg.
Sig frem.
Anna O'Donnell er døende.
-Fru Wright… -Hun kan knap nok stå op.
Hun kan knap bevæge sig.
Hun har feber, og hendes puls bliver stadig hurtigere.
Hvis du har lægelige bekymringer for patienten,
så kom til mig i stedet for at tilkalde alle…
Vores vågning stoppede det, der holdt hende i live
i fire måneder.
Fortsæt.
Annas mor, fru O'Donnell,
har madet hende fra sin egen mund.
Hun holder hendes ansigt og kysser godmorgen og godnat,
og hun fodrer sin datter med hvert kys.
Som en fugl.
Nu, hvor I har svaret, beder jeg jer om at indstille vågningen
og gøre alt for at afholde pigen fra at dø.
Løgne.
Jeg lyver ikke.
Det var en frygtelig fejltagelse at få en sygeplejerske bragt hertil.
En engelsk én.
Hvorfor skulle jeg dog lyve?
"Et gradvist mord," fru Wright.
Det var journalisten. Hun skrev det ikke.
Hvordan formåede han ellers at se den fastende pige?
Måske skulle I afhøre hr. Byrne i stedet.
Du afholdt den lille pige fra at se sin egen mor og far,
men gav hende til en journalist.
Jeg har kun gjort, hvad I bad mig om.
Søster Michael,
har du observeret denne praksis mellem mor og barn?
Det
har jeg ikke, Sir Otway.
-Der. Løgne. -Jeg lyver ikke.
-Hun finder på det. -Jeg lyver ikke.
-Hun burde ikke være kommet. -Jeg taler sandt.
Måske skulle vi spørge Anna selv.
Udmærket.
Før barnet herind.
Kom ind.
Der er hun.
Anna,
fru Wright har delt noget med os,
som hun har observeret,
mellem dig og din mor.
Fodrer din mor dig, Anna?
Videregiver hun mad fra sin mund til din?
Lad mig spørge lidt tydeligere, hvis jeg må.
Har du spist noget som helst
i de sidste fire måneder, Anna?
Manna fra himlen.
Det er alt.
Godt klaret, Anna.
Fortsæt med vågningen som planlagt, fru Wright.
-Tåber. -Hr. Ryan, vågningen fortsætter.
Hun fortalte os det. Hun fandt årsagen.
Vi gik alle med til vågningen,
og vi vil gennemføre den.
Jeg plejer hende, indtil hun dør.
Som jeg har gjort mange gange før.
Jeg har ikke yderligere.
Jeg holder højmesse for dig i morgen aften.
For at bede om styrke, håb
og for din bedring, Anna.
Tak, fader.
Dygtig pige.
Dygtig pige. Færdig.
Færdig.
Læg dig ned igen. Kom så.
Sådan. Luk øjnene.
Hun er døende.
Hun er udvalgt.
Hun er ikke udvalgt. Hun er et barn.
-Du kender os ikke. -Vent.
På mange måder passer det nok.
Og der er meget ved jeres liv, jeg nok ikke forstår.
Men jeg kender til sorg
og til tab.
Og smerten ved at miste et barn.
Jeg vidste ikke…
At lade Anna dø, når du kunne forhindre det
er en forfærdelig ting.
Det er for hendes frelse.
Måske hun trænger til et godnatkys?
Eller et godmorgen.
-Eller et afskedskys. -Dette liv er så kort, fru Wright.
Det næste varer evigt.
Mine børn vil komme i himlen.
Det er sindssygt.
-Det er vanvid. -Fint. Så lad være med at hjælpe.
-Du kan ikke tage et barn fra familien. -De vil ikke have hende.
Du har misforstået dem, mit folk. Manden elsker hende.
Kærlighed kræver handling, indgreb på et tidspunkt.
-Ikke bare at se passivt til. -Hans tro og bøn er hans handling.
-Du forstår det ikke. -Måske, ja. Måske.
Det er ikke et filosofisk spørgsmål, vi kan diskutere.
Det er et barns liv, og de slår hende ihjel.
Det skrev du selv. Eller løj du bare?
-Hendes mor og far… -Har svigtet.
-Det er ikke… -Vil du hjælpe mig?
Familien er til messe i aften. Det er min sidste chance.
Vær nu sød.
Solen går ned kl. ni. Kommer du til kilden?
Det kan være noget nyt for os alle.
En ny fortælling. Et nyt liv.
Det ønsker jeg ikke.
Jeg beder dig ikke forelske dig i mig.
Jeg beder dig om hjælp og måske…
…måske at leve på en anden måde og trives et andet sted.
Nej.
Hvis du ikke vil med…
Jeg ville elske…
Jeg vil gerne have dig med.
Men hvis ikke, kan du så få os til Dublin?
Jeg beder ikke om andet.
Det er ikke småting, du beder mig om.
Det er kidnapning. De fængsler os.
Ville du ønske, man havde kæmpet for dine kære?
Undskyld. Jeg beklager.
Will, nej.
Vær nu sød. Undskyld.
Anna.
Anna, du skal vågne.
Anna.
Skal jeg over på Guds side nu?
Ja.
Det er snart tid.
Anna går til Gud.
Anna dør nu.
Hvad hvis…
Hvad hvis,
at når Anna dør,
så vågner du.
Som en ny lille pige.
Ni år gammel.
Der er aldrig hændt den lille pige noget slemt.
Hvad skulle hun hedde?
Hvad?
Nan.
Selvfølgelig.
Anna dør.
Ja.
Anna dør,
men Nan lever.
Det er på tide at gå til Gud.
Det skal nok gå.
Det er okay. Jeg er her.
Luk øjnene.
Kom så.
Sådan.
Farvel, Anna.
Nan?
Du kan vågne op nu, Nan.
Nan?
Er jeg Nan?
Ja.
Ja, du er Nan.
Det hele står heri.
"Kl. 20.22. Alvorlig lungestase."
"Kl. 20.43. Delirium."
"Kl. 20.49. Besværet vejrtrækning.
Uregelmæssigt hjerteslag."
"Kl. 20.57.
Død."
Det, der undrer mig, er…
…hvordan hytten gik op i flammer,
fru Wright?
Jeg indrømmer,
jeg var ude af mig selv, da hun døde.
Da jeg prøvede at genoplive hende,
røg mit skør…
Lampen.
Min kjole må have væltet den ned.
Du skulle våge over hende, men efterlod os med en bunke aske.
Ikke hendes knogler? Hvor hårdt har de prøvet?
-Vanskeligheder grundet kraftig regn. -Utroligt.
Ruinerne bliver en helgengrav.
Stop med dit vås, Flynn.
Var der et lig, havde man fundet et barn, der var sultet ihjel.
Man ville kun have fundet hellighed der.
Vores første helgen siden den mørke middelalder.
-For guds skyld, fader. -Intet er bevist, Flynn.
Det stemmer.
Fordi denne kvinde har ødelagt alle beviser på et mirakel
ved at brænde huset ned.
Jesus Kristus.
Er det en anklage?
Selvfølgelig er det det.
-Det er en sag for politiet. -Så er det nok.
Det mest presserende spørgsmål,
som jeg ser det,
er, hvor meget ansvar der kan knyttes til en sygeplejerske,
i hendes funktion af tjener
for denne komite?
Du bliver her,
indtil politimesteren siger, du må gå.
Og det siger sig selv,
at du ikke modtager din betaling.
Gør det ondt?
Helt skrækkeligt.
At de lod det fortsætte så længe.
At en lille pige skulle dø.
De mænd.
Må jeg…
…spørge dig om noget?
Før jeg fandt dig i aftes…
…tror jeg, at jeg fik et syn.
Jeg var for urolig til at blive til messen var slut.
Og på vej til huset,
så jeg…
…en engel
på hesteryg,
der red væk med Anna.
Er hun et bedre sted nu?
Kan du love mig det?
Det lover jeg.
"Derfor, grundet fraværet af et lig,
er den berømte fastende pige
blevet erklæret død in absentia."
"Ingen bærer nogen skyld."
"Der tillægges ingen skyld
til faderen og moderen,
som lod barnet…
…sygne hen."
"Det rettes heller ingen anklager
mod den ældre læge,
som bildte sig selv ind,
at han havde fundet ungdommens kilde."
"Ej heller afkræves den selvudnævnte komité
en forklaring af, hvorfor de førte tilsyn med udsultningen
af endnu et irsk barn."
"Måske er det ikke en landsby, der samles for at sørge over det tabte
og angre sine undladelsessynder,
og ej heller en nation."
"For efterlades børn ikke
døende i grøfter og rendesten overalt i imperiet
hver eneste af årets nætter?"
"Det er en sørgmodig verden,
der er for ivrig til at se det vidunder,
som hvert eneste almindelige barn er."
Fru Lib?
Passagerer til SS Northumberland med kurs mod Sydney.
Åbn portene.
-Navne? -Elizabeth Cheshire.
C-H-E-S-H-I-R-E.
Wilkie Cheshire.
Dit navn?
Det er okay. Værsgo.
Nan Cheshire.
Okay. Denne vej.
Tak.
Næste.
Ind. Ud.
Tekster af: Hani Abildskov Abu-Khalil