Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- הפלא -‬
‫שלום.‬
‫זו ההתחלה.‬
‫תחילת הסרט בשם "הפלא".‬
‫האנשים שאתם עומדים לפגוש,‬
‫הדמויות,‬
‫האמינו בסיפוריהם במסירות מלאה.‬
‫אנחנו כלום ללא סיפורים,‬
‫לכן אנו מזמינים אתכם להאמין בסיפור הזה.‬
‫השנה היא 1862.‬
‫עזבנו את אנגליה, בדרכנו לאירלנד.‬
‫הרעב הגדול עדיין מטיל צל ארוך‬
‫והאירים רואים באנגליה אשמה בהרס הזה.‬
‫שם יושבת אחות.‬
‫אחות אנגלייה.‬
‫שנוסעת לגמרי לבדה.‬
‫ואיתה אנחנו מתחילים.‬
‫את ודאי האחות האנגלייה.‬
‫ודאי?‬
‫ובכן, אני מחכה לנזירה ולאחות,‬ ‫ואת לא הנזירה.‬
‫לא.‬
‫מגי!‬
‫חשבתי שאגור עם משפחת הילדה? או'דונל?‬
‫מצטערת לאכזב.‬
‫לא, אני רק…‬
‫לא יהיה להם מקום לשכן אותך.‬ ‫האו'דונלים גרים מחוץ לכפר.‬
‫את והנזירה תגורו כאן.‬
‫סליחה, אבל למה נזירה?‬
‫ברוכה הבאה לאירלנד.‬
‫החדר שלך.‬
‫נתראה בשמונה לארוחת הבוקר.‬
‫בוקר טוב.‬
‫באת לעשות ניסויים על אנה?‬
‫לא. את מכירה אותה?‬
‫כולם מכירים את כולם כאן, גברת רייט.‬
‫ישבנו יחד בבית ספר.‬
‫באמת?‬
‫בורכת בבנות רבות, גברת ראיין.‬
‫רק זאת שלי.‬ ‫שאר "הברכות" שייכות לגברת ראיין הראשונה.‬
‫הייתי אומרת ש"נפלתי בפח".‬
‫גברת רייט, הוועדה מחכה.‬
‫תן לה לאכול ארוחת בוקר.‬
‫בבקשה.‬
‫תודה.‬
‫ההשגחה תימשך שבועיים.‬ ‫-כך הוחלט.‬
‫שבועיים זה יותר מדי זמן.‬ ‫-חשוב להיות יסודיים.‬
‫הכפר רוחש בסקרנים ורכלנים‬ ‫שבאו ללטוש עיניהם בילדה.‬
‫והעיתונים. מתי נחדל להפוך ללעג‬ ‫רק בגלל שאפתנות עיתונאית של אדם כלשהו?‬
‫זה היה מאמר רפואי.‬ ‫-בעיתון בעל תפוצה לאומית.‬
‫האם אוכל לשאול, רבותיי?‬
‫איש לא סיפר לי מה בדיוק הבעיה בילדה.‬
‫אין שום בעיה.‬
‫טוב ויפה.‬
‫אם כך, אשוב למשרתי באנגליה.‬
‫אנה או'דונל לא אוכלת.‬
‫אם מטופל בבית חולים מסרב לאכול,‬ ‫משתמשים בכוח.‬
‫אין לאלץ אותה.‬
‫ואין לחקור אותה או להציק לה.‬
‫אבל גם אין למנוע ממנה מזון אם תבקש אותו.‬ ‫-הילדה חיה באורח נס, ללא מזון,‬
‫מאז יום הולדתה ה-11.‬
‫זה לא קרה "באורח נס".‬
‫מטרת ההשגחה היא לקבוע‬
‫איך בדיוק הצליחה אנה או'דונל לשרוד‬ ‫ללא מזון.‬
‫אז אתם רוצים שנשגיח עליה?‬ ‫-כן.‬
‫אנו מציעים משמרות בנות שמונה שעות,‬
‫שמתחלפות בחמש לפנות בוקר,‬
‫באחת בצהריים, ובתשע בערב.‬
‫האם זה מתאים לך?‬
‫חל איסור להתייעץ ביניכן.‬
‫ביום ה-14,‬
‫כל אחת מכן תגיש עדות נפרדת משלה.‬
‫כמה זמן בדיוק חלף‬ ‫מאז הפעם האחרונה שהילדה אכלה?‬
‫ארבעה חודשים.‬
‫זה בלתי אפשרי.‬
‫האם אוכל לשאול‬ ‫למה לא שתי אחיות, ד"ר מקברירטי?‬
‫הנזירה מייקל היא האחות השנייה, גב' רייט.‬
‫משפחת או'דונל שאבה נחמה מנוכחות נזירה,‬
‫כמו גם חלק מחברי הוועדה הנוטים פחות למדע.‬
‫ואני מניחה שהיא מרותקת למיטתה?‬
‫עדיף שלא תניחי.‬
‫הגענו.‬
‫בוקר טוב, דוקטור.‬ ‫-בוקר טוב, רוזלין.‬
‫שלום.‬
‫דוקטור.‬ ‫-תודה.‬
‫אוכל לרשום את ההיסטוריה של בתך,‬ ‫גברת או'דונל?‬
‫איזו היסטוריה יש כבר לילדה?‬
‫היא לא אכלה במשך ארבעה חודשים.‬ ‫האם זה נכון?‬
‫זה נכון.‬
‫והיית אומרת שהיא בריאה?‬
‫היא מעט עדינה, אולי.‬
‫אבל היא לא מתלוננת.‬
‫והתיאבון שלה?‬
‫מעולם לא גרגרני.‬
‫אוכל לראות אותה, בבקשה?‬
‫יש אצלה מבקרים כרגע.‬
‫מבקרים?‬
‫כל הזמן.‬
‫מכל העולם.‬
‫מר או'דונל, מה שלומך?‬
‫דוקטור.‬
‫זו גברת רייט.‬
‫זה אומר, "ברוכה הבאה".‬
‫תודה.‬
‫אולי…‬
‫לדעתי, ראוי יותר להשגיח בילדה בבית חולים.‬
‫לא.‬
‫לא תיקחו את הבת שלי.‬
‫תודה לכם. תודה.‬
‫על הטרחה.‬
‫זו לא טרחה.‬
‫משהו לקטנטונת.‬
‫בקופת התרומות, אם אתה מתעקש.‬
‫היא תכשיט.‬
‫פלא.‬
‫תודה, דוקטור.‬
‫תודה לך, האחות רייט.‬
‫…הצלב היקר מכול,‬
‫המעוטר בגפיו העדינות והמקודשות‬ ‫של ישוע מושיעי,‬
‫והמוכתם בדמו היקר.‬
‫שלום, אנה.‬
‫שלום.‬
‫שמי אליזבת רייט.‬ ‫את יכולה לקרוא לי גברת רייט. אפשר?‬
‫פתחי, בבקשה.‬
‫זרועות למעלה.‬
‫למטה.‬
‫תסתובבי.‬
‫תסתובבי שוב.‬
‫ופיקחי עיניים לרווחה.‬
‫את נראית בריאה, אנה.‬
‫את חשה עצבנות כלשהי?‬
‫למה שאהיה עצבנית?‬
‫בגלל כל הזרים, כולל אותי.‬
‫את יודעת למה הגעתי?‬
‫כדי לוודא שלא אוכל.‬
‫באתי כדי להשגיח.‬
‫לא כדי למנוע ממך לאכול.‬
‫את מודעת לסיכונים שבצום ממושך, אנה?‬
‫אני לא צריכה לאכול.‬
‫אני מתקיימת בזכות מן.‬
‫מהשמיים.‬
‫ואיך התחושה?‬
‫של שובע.‬
‫בנך לא בבית, מר או'דונל.‬
‫פאט חצה לצד השני. שאלוהים ישמור עליו.‬
‫אין לך ברכות משלך?‬
‫לא.‬
‫אני אלמנה.‬
‫היינו נשואים במשך פחות משנה.‬
‫מעריצה אני אותך, הצלב היקר מכול,‬
‫המעוטר בגפיו העדינות והמקודשות‬ ‫של ישוע מושיעי,‬
‫והמוכתם בדמו היקר.‬
‫אמן.‬
‫ערב טוב, אחות.‬ ‫-ערב טוב.‬
‫ובכן?‬
‫זימנתם אותי להגיע עד לכאן…‬
‫אף אחד לא הכריח אותך. עוד אחד?‬ ‫-כן, עוד שניים.‬
‫כדי להציע את דעתי המקצועית…‬ ‫-תני לי את דעתך המקצועית…‬
‫דעתי המקצועית לגבי ילדה‬
‫שיכולה להכניס מזון לפיה בחשאי.‬
‫זה נשמע הגיוני.‬
‫איזה כפר פרימיטיבי מייבא אחות מקצועית‬
‫בשביל משהו כזה?‬
‫"כפר פרימיטיבי." לא היית אחות במלחמת קרים?‬
‫זאת בדיוק הנקודה שלי, מר ראיין.‬ ‫זה לא קשור כלל לעבודתי.‬
‫משלמים לך בנדיבות‬ ‫כדי שתשבי על אחורייך במשך שבועיים.‬
‫אני אשלם לך כדי לשבת על…‬ ‫-אני מזהיר אותך!‬
‫תוכיחי שאלו שטויות, אם כך.‬
‫תוכיחי שאלו שטויות, ואז תתחפפי הביתה.‬
‫דאגתי שיציירו על העיניים שלו.‬
‫אחרי.‬
‫שגיתי בהבנתי.‬
‫חשבתי שהבן שלכם היגר.‬
‫אני צריכה את ילדיי קרובים אליי.‬
‫אני מצטערת.‬
‫את הטובים ביותר‬
‫הוא לוקח מוקדם יותר כדי שיהיו למלאכיו.‬
‫שנחזור?‬
‫לא.‬
‫אוויר צח טוב לריאות.‬
‫אלה מגפיים גדולים.‬
‫הם היו של אחי.‬
‫את רעבה?‬
‫תרצי מעט מים?‬
‫תודה.‬
‫עוד?‬ ‫-לא, תודה.‬
‫של מי הקלף זה?‬
‫ססיליה הקדושה.‬
‫היא פטרונית המוזיקה.‬
‫היא שמעה אותה מתנגנת בליבה.‬
‫מזלה של ססיליה הקדושה.‬
‫לוצ'יה הקדושה.‬
‫פטרונית העיוורים ומגינת הרואי.‬
‫אגנס הקדושה. צניעות וטוהר.‬
‫מי האהובה עלייך?‬
‫הנה, תראי.‬
‫הנישואין המיסטיים‬ ‫בין קתרינה הקדושה וישוע התינוק.‬
‫הוא נתן לה טבעת נישואין,‬ ‫אבל רק היא יכלה לראות אותה.‬
‫כל אחת יכולה להיבחר.‬
‫קדושה או חוטאת.‬
‫אליזבת מהונגריה.‬
‫היא הייתה אלמנה.‬
‫החטא הגרוע מכולם.‬
‫לא, כלל וכלל לא.‬
‫זה לא מה שהתכוונתי.‬
‫אני יודעת.‬
‫המשפחה שלך קוראת לך אליזבת?‬
‫או אלייזה?‬
‫או אולי בטי?‬
‫הם לא קוראים לי בשום שם.‬
‫אין לי משפחה יותר.‬
‫אני מצטערת.‬
‫היא לא נראית כמו ילדה‬ ‫שלא אכלה ארבעה חודשים, נכון?‬
‫אכן.‬
‫באיזו עוצמה בוער כוח החיים.‬
‫את מרגישה טוב, אנה?‬
‫טוב מאוד, אבי, תודה.‬
‫ילדה טובה.‬
‫אל תזוזי.‬
‫אחת,‬
‫שתיים,‬
‫שלוש,‬
‫ארבע…‬
‫מה אם אנה ניזונה‬
‫מכוח כלשהו שאיננו מבינים?‬
‫מה למשל?‬
‫מגנטיות, אולי?‬
‫מולקולות ריח?‬
‫מבקרים מטרידים את אנה ללא הרף.‬
‫כדי לבצע מחקר רציני,‬ ‫יש צורך בשקט ובידוד, דוקטור.‬
‫דוקטור.‬
‫את אוכלת גם עבור המטופלת?‬
‫זה היה מחוצף.‬
‫אני מצטער.‬
‫ויל בירן, "דיילי טלגרף".‬
‫באתי מלונדון.‬
‫כמוך.‬
‫קיוויתי להשיג ריאיון עם נערת הניסים.‬
‫היא לא מקבלת מבקרים.‬
‫בהוראת הרופא.‬
‫ומי נתן לו את ההוראה?‬
‫הוא התחיל בכל הדבר הזה, הרופא הטוב.‬
‫אני מכין כתבה מקיפה על הילדה.‬
‫רק עושה את עבודתי.‬
‫ואני עושה את שלי.‬
‫אולי אוכל לראיין אותך במקום זאת?‬
‫האחות הרחמניה שבאה להשגיח עליה?‬
‫לעולם לא אסכים לדבר על מטופל.‬
‫ובטח שלא בפני עיתונאי.‬
‫דעי לך שכתבתי בעשרות כתבי עת מכל העולם.‬
‫אז תכתוב כל דבר תמורת כסף.‬
‫מה עוד הביא אותך מעבר לים‬ ‫כדי לשמש סוהרת לילדה?‬
‫קיטי.‬
‫מה היה הדבר האחרון שאנה אכלה?‬
‫את זוכרת?‬
‫את בשר מושיענו.‬
‫היא חגגה את יום הולדתה‬ ‫ואת טקס אכילת לחם הקודש שלה באותו יום.‬
‫זה היה יום מבורך.‬
‫אז רק מים וחיטה?‬
‫לא, גברת, לא רק מים וחיטה.‬
‫אלו גופו ודמו של ישוע.‬
‫זה סיפור, קיטי. אני מחפשת עובדות.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני לא…‬
‫זו המטרה שלשמה באתי.‬ ‫כדי למצוא את ההבדל בין…‬
‫אני חופרת כבול, את חופרת את האמת.‬
‫בדיוק.‬
‫רואה? את גם צריכה את הסיפורים שלך.‬
‫את כותבת אותם במחברת הקטנה שלך.‬
‫תודה לך.‬
‫חתיכת תנ"ך יש לך שם.‬
‫שוב שלום.‬
‫אמרתי לכם.‬
‫אנחנו כלום בלי סיפורים.‬
‫האב תדאוס הביא את זה.‬
‫הוא אמר שביקשת מנורה.‬
‫אכן.‬
‫אור הנרות אינו בהיר דיו להשגחה.‬ ‫-חלומות מתוקים, ילדה.‬
‫וחשוב שנישאר ערניות, אחות.‬
‫נוזל הבעירה מאפשר למנורה להאיר.‬ ‫-שינה ערבה, ילדתי.‬
‫את צריכה לדאוג שהפתיל יהיה קצר.‬
‫לילה טוב, אמא.‬ ‫-אני בטוחה שאסתדר.‬
‫בבקשה, אנה.‬ ‫-לילה טוב, קיטי.‬
‫אנה, תוכלי לישון עם האור דלוק?‬
‫כן, תודה, גברת…‬
‫בטסי?‬
‫האחות רייט בשבילך, גברתי הצעירה.‬
‫תספרי משהו?‬ ‫-אסור לנו להתייעץ.‬
‫לילה טוב, אנה.‬
‫לילה טוב, אחות.‬
‫…שהוכתם בדמו היקר.‬
‫אמן.‬
‫בוקר טוב, אנה.‬
‫בוקר טוב…‬
‫לילי?‬
‫אם תמציאי לי שמות,‬ ‫איאלץ לעשות לך אותו הדבר.‬
‫בוקר טוב,‬
‫ליזי.‬
‫שאקרא לך אנני?‬
‫או אנאבל?‬
‫האנה, אולי?‬
‫אבל אז אהיה מישהי אחרת. לא אני.‬
‫ננסי.‬
‫או נאן.‬
‫נאן. אני אוהבת את נאן.‬
‫ובכן, נאן…‬
‫אני חייבת לך התנצלות.‬
‫אתמול בלילה…‬
‫הפלתי את אחד האוצרות שלך, ואני מצטערת.‬
‫התלתל הזה שייך לאחיך?‬
‫את ודאי מתגעגעת אליו.‬
‫אני יודעת שאמך מתגעגעת אליו מאוד.‬
‫היגון הוא את החפירה של אלוהים.‬
‫מה זה אומר?‬
‫הוא מכין את הקרקע.‬
‫אני יכולה לומר לך משהו?‬
‫אמא שלי נהגה לקרוא לי ליב.‬
‫ליב.‬
‫גברת ליב.‬
‫מריה הקדושה, מלאת החסד, האל עימדך.‬
‫ברוכה את מכל הנשים…‬
‫ראית משהו?‬
‫לא היה מה לראות.‬
‫כן.‬
‫בוקר טוב, מתוקה.‬
‫מלאך האלוהים, השומר, שאהבת האל…‬
‫גברת ליב?‬
‫כן?‬
‫זה נכון שהיית במלחמה?‬
‫כן. תסתובבי. שבי, בבקשה.‬
‫איך זה היה?‬
‫זה היה קשה.‬
‫טיפלתי בחיילים.‬
‫אנשים שראו דברים איומים.‬
‫שעשו דברים איומים.‬
‫הם היו חולים מאוד?‬
‫חלקם, כן.‬
‫אבל…‬
‫זו הייתה זכות גדולה.‬
‫להיות עם אנשים, בסוף.‬
‫הם מדברים.‬
‫הם מספרים את סיפוריהם.‬
‫תפקחי.‬
‫הנשמות בכור המצרף‬ ‫צריכות להישרף במשך זמן מה,‬
‫כדי להיטהר.‬
‫אבל הנשמות בגיהינום צריכות להישרף לנצח.‬
‫אני בטוחה שאחיך בגן עדן, אנה.‬
‫אי אפשר להיות בטוחים, גב' ליב.‬
‫הנחתי שכבר תהיה בדרכך ללונדון.‬
‫הלוואי.‬
‫העורך שלי דורש עדכונים יומיים‬ ‫בעניין זה בעל החשיבות העולמית.‬
‫כל מה שאני יכול לספק לו בינתיים‬ ‫הן השערות סטיריות.‬
‫עליי שוב לבקש את עזרתך.‬
‫תבקש מהנזירה.‬
‫אם היא תראה אותי, היא תכה אותי במקל.‬ ‫חטאתי יותר מדי. כל מי שמביט בי - ידע.‬
‫אבל זה יהיה סיפור טוב.‬
‫הם מרוויחים ממנה כסף?‬
‫ישר לקופת התרומות.‬
‫אז כסף לכנסייה?‬
‫לא מספיק שהמאמץ יהיה שווה את זה.‬
‫הרופא? מנסה להתפרסם?‬
‫לא. הוא מעריץ את כוח החיים שלה.‬
‫מה לגבי פלין? הוא בעל הבית שלהם‬ ‫והכי אדוק מכולם.‬
‫הוא אובססיבי לגבי הרעיון שמתחולל כאן נס.‬
‫הוא אף פעם לא שם, אם לזה אתה מתכוון.‬
‫אז הילדה אחראית לכל זה?‬
‫צפיתי בה עד שעיניי צרבו.‬
‫בימים האחרונים,‬
‫רק מים עברו את שפתיה.‬
‫היא שחקנית.‬
‫אלוהים, ברך את המיטה עליה אשכב.‬
‫כשאניח ראשי לישון,‬ ‫אתפלל לאל שעל נשמתי ישמור.‬
‫אם אמות לפני שאת עיניי אפקח,‬
‫אתפלל לאל שאת נשמתי ייקח.‬
‫הער אותי עכשיו או לעולם לא,‬
‫נשמתי…‬
‫מרגע זה והלאה אסור לאיש להתקרב אליה.‬
‫לאיש אסור לגעת בה מלבדי‬ ‫ומלבד הנזירה מייקל.‬
‫עליי לבקש מכם שתעזבו.‬ ‫-את לא יכולה.‬
‫קומי. זה נדרש כחלק מההשגחה. לכו בבקשה.‬
‫אנחנו מאחלים לבתנו לילה טוב.‬ ‫-עשו זאת מהמדרגות. אנה, בואי הנה.‬
‫הנזירה מייקל?‬ ‫-אלה הוראותיו של ד"ר מקברירטי?‬
‫זוזו.‬ ‫-נשיקתה של אם היא קדושה.‬
‫לילה טוב.‬
‫זה לא יימשך עוד זמן רב.‬
‫איזו זכות יש לזרה לעמוד בין ילדה למשפחתה?‬
‫אין נזיד.‬
‫אין בעיה.‬
‫אראה מה יש לי.‬ ‫-תודה.‬
‫זאת האחות.‬
‫תודה על עזרתך.‬
‫איך הזייפנית הקטנה?‬
‫לא טוב.‬
‫אבל היא גם לא נראית כגוועת ברעב.‬
‫כמובן שלא, כי מאכילים אותה.‬
‫יש לה כמה טריקים טובים. מי משתמש בה?‬
‫לא חשבתי שהיא תשכנע אותך בכזו קלות.‬
‫היא עצמה כנה.‬
‫בחייך.‬
‫תני לי לפגוש אותה.‬
‫עיניים חדשות.‬
‫אוכל להוציא את האמת מהקדושה הקטנה‬ ‫תוך עשר דקות.‬
‫אתה בטוח מאוד ביכולתך.‬
‫אסרתי על בני המשפחה להתקרב אליה,‬
‫אז האמת תיוודע בקרוב.‬
‫כשאת מונעת ממנה את משפחתה,‬ ‫את מונעת את ההאכלה.‬
‫הסיפור על הילדה הקטנה שלא אוכלת, מתגשם.‬
‫היא עלולה למות.‬
‫אלא אם הם יתוודו קודם.‬
‫אם הם יתוודו, הם יגורשו מביתם,‬
‫ינודו מהקהילה,‬
‫ויובאו בפני שופט באשמת מצג שווא, הסתרה,‬
‫וקשירת קשר להונות.‬
‫את חושבת שהאנשים שבילית בחברתם‬ ‫יקבלו זאת יפה?‬
‫תודה, מגי.‬
‫שלום, חמודה.‬ ‫-שלום.‬
‫שלום, אנה.‬
‫תעלי בבקשה, אנה.‬
‫קדימה.‬ ‫-זה בסדר, מתוקה.‬
‫גברת רייט, רוזלין מספרת לי‬
‫שאת לא מרשה לה להיות עם בתה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אבל כדי לספק דיווח אובייקטיבי,‬ ‫אסור שאיש ייגע בה.‬
‫לעולם לא תביני.‬
‫העניין היחיד שלי, ככומר המשפחה,‬
‫הוא שהם ימצאו שלווה.‬
‫אז למה אתה מאפשר את השטות הזו?‬
‫זה לא מתפקידך לפקפק בנו, אחות.‬
‫באת הנה רק כדי להשגיח.‬
‫אז תאפשרו לי.‬
‫מעריצה אני אותך, הצלב היקר מכול,‬
‫המעוטר בגפיו העדינות והמקודשות‬ ‫של ישוע מושיעי,‬
‫והמוכתם בדמו היקר.‬
‫אמן.‬
‫תביטי למעלה.‬
‫תביטי אליי.‬
‫תפתחי.‬
‫תירקי את זה.‬
‫זה בסדר. תירקי את זה.‬
‫תמסרי ד"ש לוויל בשבילי, טוב?‬
‫מר בירן? את מכירה אותו?‬
‫הכרתי אותו כשהיינו קטנים.‬
‫ואז הוא הלך ללמוד ו…‬
‫אני לא.‬
‫הוא עיתונאי עכשיו.‬
‫המשפחה שלו נעלה את עצמה בבקתה שלה.‬
‫אחרי שהוא עזב.‬
‫כשהרעב הגיע,‬
‫הם אטמו את הדלת במסמרים מבפנים.‬
‫למה הם עשו את זה?‬
‫הם רצו פרטיות.‬
‫הם לא רצו למות ברחוב, מושפלים.‬
‫לא.‬
‫תזכירי לו אותי, טוב?‬
‫גברת רייט.‬
‫מה קרה?‬
‫קיטי סיפרה לי על המשפחה שלך.‬ ‫לא ידעתי. אני מצטערת.‬
‫מה לגבי המשפחה שלי?‬
‫החלק הכי אכזרי.‬
‫לא היית כאן.‬
‫היית עוזר להם אם היית כאן.‬
‫תודה.‬
‫לא, אני מבקש. תודה לך.‬
‫חשבתי שלא חיבבת אותי.‬
‫אני מחבב את מי שאני מחבב.‬
‫הייתה לי תינוקת.‬
‫היא חיה שלושה שבועות ויומיים.‬
‫אני מצטער.‬
‫ובעלך?‬
‫הוא נעלם כמה ימים לאחר מכן.‬
‫כבר עדיף שהיה מת.‬
‫מעריצה אני אותך, הצלב היקר מכול,‬
‫המעוטר בגפיו העדינות והמקודשות‬ ‫של ישוע מושיעי,‬
‫והמוכתם בדמו היקר.‬
‫אמן.‬
‫האב תדאוס מכריח אותך לומר את זה‬ ‫מדי דקה?‬
‫לא האב תדאוס.‬
‫שלושים ושלוש פעמים.‬
‫ולמה שלושים ושלוש פעמים?‬
‫זה גילו של אדוננו.‬ ‫הוא קם לתחייה אחרי שלושה ימים.‬
‫שלוש הוא מספר מקודש.‬
‫הוא מבקר, גברת ליב?‬
‫לא, זה חבר שלי.‬
‫בוקר טוב, אנה.‬
‫אני ויל. זה בארי.‬
‫"אין ממלכה שבה לא עברתי,‬
‫"ויהיה זה יום או לילה, אני בלתי נראה.‬
‫"מה אני?"‬
‫מישהו בלתי נראה,‬
‫שהולך לכל מקום.‬
‫או משהו?‬ ‫-הילדה לא זקוקה לרמזים.‬
‫הרוח?‬
‫מר בירן עבר בממלכות רבות.‬
‫הוא דיווח מרוסיה, מפנג'אב, ממצרים.‬
‫ראית את הספינקס של גיזה?‬
‫גם ישבתי לה על הגב.‬
‫בגובה 20 מטר.‬
‫הנה.‬
‫מה זה?‬
‫קוראים לזה תאומטרופ.‬
‫את צריכה לסובב את החוט בין הבוהן לאצבע.‬
‫היא לכודה או חופשיה?‬
‫את מחליטה.‬
‫בפנים. בחוץ.‬
‫פנימה. החוצה.‬
‫-"ואחר…‬
‫"עורי…‬
‫"נ…"‬
‫נקפו זאת.‬
‫"נקפו זאת,‬
‫"ומ…"‬
‫מבשרי.‬
‫"מבשרי אֶחֶזֶה אֱלֽוֹהַּ.‬
‫"אשר אני‬
‫"אחֶזֶה לי."‬
‫גברת או'דונל,‬
‫את ודאי מבחינה שאנה נחלשת.‬
‫היא חיוורת. היא עייפה.‬
‫היא הייתה בסדר גמור‬
‫כל החודשים האלה, עד שהרחקת אותה מאיתנו.‬
‫מר או'דונל,‬
‫אתה לא רוצה שבתך תבריא?‬
‫יותר מהכול.‬
‫אז בקש ממנה שתאכל.‬
‫היא גרמה לי להישבע.‬
‫ביום הולדתה.‬
‫היא גרמה לי להישבע‬
‫שלעולם לא אבקש ממנה שוב לאכול.‬
‫למען אישתי…‬
‫וילדיי.‬
‫זה הטקס הקטן שלי.‬
‫כדי לזכור אותם.‬
‫אם כך…‬
‫היא מדווחת על כאבים כלשהם?‬
‫אתה יודע שאנה לא מתלוננת.‬
‫מה אם היא פיתחה את היכולת‬ ‫להמיר את אור השמש לאנרגייה,‬
‫כפי שצמחים עושים?‬
‫אנה נמצאת בסכנה.‬
‫תגליות המדע הגדולות,‬
‫מארכימדס ועד ניוטון,‬
‫תמיד נראו כמו קסם שחור בהתחלה,‬ ‫הלא כן, אחות?‬
‫זה לא מדע. אלו שטויות. בבקשה.‬ ‫עליך להפסיק את ההשגחה.‬
‫גב' רייט…‬ ‫-אנמיה, בצקת, צפדינה, פלגרה…‬
‫את אחות.‬
‫בבקשה, אל תבצעי אבחנה.‬
‫משלמים לך כדי להשגיח, לא כדי להתערב.‬
‫את לא אמא שלה ולא הרופאה שלה.‬
‫חרגת מסמכותך, גברתי.‬
‫אם אנה לא תאכל, היא עלולה למות.‬
‫רק עשי את עבודתך.‬
‫אוכל לקבל משהו לאכול, בבקשה?‬
‫נאכל עוד מעט.‬
‫אם היא רוצה משהו לאכול, היא יכולה לקבל.‬
‫יש מרק על הדלפק.‬
‫מרק יהיה נחמד. תודה.‬
‫הוא לא חם.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫תודה, קיטי.‬
‫גברת ליב?‬
‫פתחי את פיך בבקשה, אנה.‬
‫אם את מסרבת לאכול, אני צריכה לאלץ אותך.‬
‫גברת ליב, לא.‬
‫לא, בבקשה.‬ ‫-תפתחי את הפה.‬
‫אחרת זה יכאב.‬
‫תפתחי את הפה שלך, אנה.‬ ‫-לא.‬
‫בבקשה.‬ ‫-אנה, למטה!‬
‫תפתחי.‬
‫אנה, תפתחי!‬
‫תפתחי.‬
‫אני מצטערת.‬
‫סלחי לי.‬
‫אנה?‬
‫הכול בסדר?‬
‫הכול בסדר גמור.‬
‫את בסדר?‬
‫כדאי שנחזור.‬ ‫-לא.‬
‫אני רוצה להראות לך משהו.‬ ‫-פעם אחרת, אנה. בואי.‬
‫לא לך.‬
‫לך.‬
‫תיזהרי, אנה.‬
‫הבאר הקדושה.‬
‫נהגנו לבוא הנה כשהיינו…‬
‫"הפוך את חלוקי האבן ב…"‬
‫"שקע."‬
‫"שפשף את מה שכואב בסמרטוט,‬ ‫ואז קשור אותו לעץ העוזרר."‬
‫כן.‬
‫"כשהסמרטוט יירקב,‬
‫"הכאב שלך ייעלם."‬
‫הגשתי את הכתבה שלי.‬
‫"רצח בשלבים."‬
‫את חייבת לנסות אצל שאר חברי הוועדה.‬
‫היא עומדת למות.‬ ‫-תפסיק.‬
‫אנה?‬
‫אנה, אני פה.‬
‫תן לי אותה. לא תוכל להיכנס איתה.‬ ‫בואי, אנה.‬
‫זה חייב להסתיים, ליב.‬ ‫-בואי.‬
‫אנה!‬
‫הנה היא.‬
‫זו רק חולשה, אמא.‬
‫יש…‬
‫יש משהו שאוכל להביא לך?‬
‫שום דבר?‬
‫שום דבר, אנה?‬
‫רק מעט שינה, אמא.‬
‫ואז אתעורר.‬
‫ואז תתעוררי.‬
‫מה שלומה?‬
‫"אנה או'דונל הקטנה,‬
‫"היחידה ששרדה מילדיו של איש ביצות עניו,‬
‫"מתקיימת, כך נראה, על אוויר בלבד."‬
‫המורה הכי טובה שיכלה להיות לי.‬ ‫-למה היא בכיסא הזה?‬
‫ד"ר מקברירטי הביא אותו.‬
‫הוא שאל אותו מסר אוטוויי.‬
‫רק עד שאנה תחזור לעמוד על רגליה.‬
‫אנה, הישעני לפנים בבקשה.‬
‫תנשמי.‬
‫שוב.‬
‫פנימה.‬
‫החוצה.‬
‫פנימה.‬
‫החוצה.‬
‫שבי.‬
‫חבקי את הזרוע שלי. חבקי.‬
‫תודה, אחות.‬
‫הקדמת קצת.‬
‫אנה.‬ ‫-שלום.‬
‫תודה.‬ ‫-יום טוב.‬
‫"מן מהשמיים."‬
‫על זה התקיימת.‬
‫"נשיקה של אם היא קדושה."‬
‫את לא מבינה אותנו.‬
‫אני לא, אבל…‬
‫אני כן מבינה שאמא שלך ירקה אוכל לעוס…‬
‫מן מהשמיים.‬
‫מהפה שלה.‬ ‫-מאלוהים.‬
‫כדי שתשרדי.‬ ‫-מן.‬
‫אוכל, אנה. אוכל.‬
‫זה היה סוד מקודש.‬
‫תעלומה.‬
‫אנה.‬
‫אנה, אני חייבת לספר.‬
‫אני חייבת.‬
‫זו המטרה שלשמה באתי, לגלות את האמת.‬
‫אז תאכלי.‬
‫מה אם אמא שלך יכלה לנשק אותך שוב?‬
‫מה אם…‬
‫מה אם אלוהים‬
‫יכול היה לספק לך מן שוב?‬
‫למה את לא אוכלת, אנה?‬
‫מעריצה אני אותך,‬
‫הצלב היקר מכול,‬
‫המעוטר בגפיו…‬
‫העדינות והמקודשות…‬
‫התפילה שלך?‬
‫שלושים ושלוש פעמים.‬
‫בזמן שצמים.‬
‫אבל לשם מה, אנה? בשביל מה?‬
‫כדי לשחרר נשמה אחת.‬
‫לשחרר?‬
‫מהגיהינום.‬
‫אחיך?‬
‫הוא חייב להיות קרוב מאוד עכשיו.‬
‫אנה,‬
‫צום משמעו דילוג על ארוחה אחת, לא על כולן.‬
‫זה כדי לכפר.‬
‫אני חייבת להציל אותו‬
‫מהשרפה.‬
‫הוא נשרף כל הזמן.‬
‫לא.‬
‫לא, גברת ליב.‬
‫ככה זה בגיהינום.‬
‫לא.‬ ‫-הוא בלתי פוסק.‬
‫אנה, הוא היה בסך הכול ילד.‬
‫הוא היה בסך הכול ילד. למה שהוא יישרף?‬
‫מה הוא עשה?‬
‫הוא אמר שזה כפול.‬
‫כפול?‬
‫אהבה כפולה.‬
‫אחות…‬
‫ואישה.‬
‫ואני…‬
‫בת כמה היית?‬
‫תשע.‬
‫רק פעם אחת?‬
‫אהבה היא לנצח.‬
‫הוא אמר לי את זה כאילו זה היה סיפור.‬
‫התחתנו בלילה.‬
‫ואז הוא חלה.‬
‫זה לא היה קדוש. הוא נענש.‬
‫ו…‬
‫ואמא אמרה…‬
‫שזו אשמתי שהוא נלקח.‬ ‫-לא.‬
‫לא. זה לא נכון.‬
‫זה לא נכון, אנה.‬
‫לא.‬
‫אהבתי אותו בחזרה.‬
‫יש בידייך מידע דחוף ביחס להשגחה, גב' רייט?‬
‫אכן.‬
‫קדימה.‬
‫אנה או'דונל גוססת.‬
‫גב' רייט…‬ ‫-היא בקושי מסוגלת לעמוד.‬
‫היא בקושי יכולה לזוז.‬
‫היא קודחת מחום, והדופק שלה מואץ מדי שעה.‬
‫אם יש לך חששות רפואיים בנוגע למטופלת,‬
‫אבקש ממך שתפני אליי, במקום לזמן את כולם…‬
‫השגחתנו, אדוני, חיבלה בדבר היחיד‬ ‫אשר קיים אותה בארבעת החודשים האחרונים.‬
‫המשיכי.‬
‫אמה של אנה, גברת או'דונל,‬
‫העבירה לה מזון מפיה שלה.‬
‫היא אוחזת בפניה‬ ‫ומנשקת אותה נשיקת בוקר טוב ולילה טוב,‬
‫והיא מאכילה את בתה בכל נשיקה.‬
‫כמו ציפור.‬
‫עכשיו כשהתשובה בידיכם,‬ ‫אני מתחננת בפניכם להפסיק את ההשגחה‬
‫ולעשות כל מאמץ למנוע מהילדה למות.‬
‫שקרים.‬
‫אני לא משקרת.‬
‫זו הייתה טעות נוראה, להביא לכאן אחות.‬
‫אחות אנגלייה.‬
‫איזו סיבה תהיה לי לשקר?‬
‫"רצח בשלבים", גברת רייט.‬
‫דברו על זה עם העיתונאי. היא לא כתבה את זה.‬
‫איך עוד הוא הצליח להשיג גישה לילדה הצמה?‬
‫אולי כדאי שתחקרו את מר בירן במקום אותי.‬
‫מנעת מהילדה הקטנה הזו מלראות את אמה ואביה,‬
‫אבל מסרת אותה לידי עיתונאי.‬
‫עשיתי רק מה שביקשתם שאעשה.‬
‫הנזירה מייקל,‬
‫האם הבחנת במנהג הזה שבין האם לבתה?‬
‫אני…‬
‫לא הבחנתי, סר אוטוויי.‬
‫הנה. שקרים.‬ ‫-אני לא משקרת.‬
‫היא ממציאה הכול.‬ ‫-אני לא משקרת.‬
‫אסור היה לה להגיע הנה.‬ ‫-אני אומרת את האמת.‬
‫אולי כדאי שנשאל את אנה בעצמה.‬
‫טוב ויפה.‬
‫הכניסי את הילדה.‬
‫בואו היכנסו.‬
‫הנה היא.‬
‫אנה,‬
‫גברת רייט חלקה עימנו דבר מה.‬
‫היא סיפרה לנו שראתה…‬
‫דבר המתרחש בינך לבין אמך.‬
‫האם אמך מאכילה אותך, אנה?‬
‫מעבירה מזון מפיה לפיך?‬
‫אשאל זאת בצורה פשוטה יותר, אם יותר לי.‬
‫האם אכלת דבר מה‬
‫בארבעת החודשים האחרונים, אנה?‬
‫מן מהשמיים.‬
‫זה הכול.‬
‫יפה מאוד, אנה.‬
‫את תמשיכי בהשגחה כפי שתוכנן, גב' רייט.‬
‫שוטים.‬ ‫-מר ראיין, ההשגחה תימשך.‬
‫היא כרגע סיפרה לנו. היא מצאה את הסיבה.‬
‫כולנו הסכמנו להשגחה,‬
‫ונמשיך בה עד הסוף.‬
‫אני אטפל בה עד שהיא תמות.‬
‫כפי שעשיתי פעמים רבות בעבר.‬
‫אין לי יותר מה לומר.‬
‫אארגן עבורך תפילת מיסה מלאה מחר בערב.‬
‫כדי להתפלל לכוח ותקווה‬
‫ולהחלמתך, אנה.‬
‫תודה, אבי.‬
‫ילדה טובה.‬
‫ילדה טובה. זהו זה.‬
‫זהו זה.‬
‫תשכבי. קדימה.‬
‫זהו זה. עצמי את עינייך.‬
‫היא גוססת.‬
‫היא נבחרה.‬
‫היא לא נבחרה. היא ילדה.‬
‫את לא מכירה אותנו.‬ ‫-חכי.‬
‫אני בטוחה שזה נכון מבחינות רבות.‬
‫ואני בטוחה שיש הרבה בחייכם שאיני מבינה.‬
‫אבל אני כן יודעת מהו יגון‬
‫ומהו אובדן.‬
‫ואני כן יודעת כמה כואב לאבד ילד.‬
‫אני לא…‬
‫לאפשר לאנה למות כשיכולת למנוע זאת,‬
‫זה דבר נורא.‬
‫זה למען ישועתה.‬
‫אולי תוכלי לנשק אותה שוב נשיקת לילה טוב?‬
‫או בוקר טוב.‬
‫או לשלום…‬ ‫-החיים האלה קצרים מאוד, גב' רייט.‬
‫אבל החיים הבאים הם לנצח.‬
‫ילדיי יהיו בגן עדן.‬
‫זה מטורף.‬
‫זה טירוף, ליב.‬ ‫-בסדר. אל תעזור. זה בסדר.‬
‫אי אפשר לקחת ילדה ממשפחתה.‬ ‫-הם לא רוצים בה.‬
‫את לא מבינה את האנשים האלה באופן בסיסי.‬ ‫האיש הזה אוהב אותה.‬
‫אהבה דורשת פעולה כלשהי,‬ ‫התערבות כלשהי, בשלב מסוים.‬
‫לא לעמוד בחיבוק ידיים.‬ ‫-האמונה שלו, התפילה שלו, זו הפעולה שלו.‬
‫את לא מבינה.‬ ‫-אולי, כן. אולי.‬
‫אבל זה לא איזה עניין פילוסופי‬ ‫שניתן להתפלמס עליו.‬
‫מדובר בחיי ילדה, והם הורגים אותה.‬
‫אתה כתבת כך בעצמך. או שסתם שיקרת?‬
‫אבא שלה ואמא שלה…‬ ‫-הכזיבו אותה.‬
‫זה לא…‬ ‫-תעזור לי או לא?‬
‫המשפחה תתכנס למיסה הערב,‬
‫וזו ההזדמנות האחרונה שלי לעזור לה,‬ ‫ולעשות משהו טוב. בבקשה.‬
‫השמש שוקעת בתשע. תגיע אז לבאר?‬
‫זה יכול להיות משהו חדש לשנינו.‬
‫סיפור חדש. חיים חדשים.‬
‫אני לא רוצה בזה.‬
‫אני לא מבקשת ממך להתאהב בי.‬
‫אני מבקשת שתעזור ואולי…‬
‫אולי תחיה בדרך אחרת ותמצא סיפוק במקום אחר.‬
‫לא.‬
‫אם אתה לא רוצה לבוא…‬
‫אני אשמח אם…‬
‫אני רוצה שתבוא.‬
‫אבל אם אתה לא רוצה,‬ ‫תוכל לקחת אותנו עד דבלין?‬
‫זה הכול. שום דבר אחר.‬
‫את לא מבקשת ממני דבר קטן.‬
‫זו חטיפה, ליב. אנחנו נגיע לכלא.‬
‫אתה מצטער שאיש לא נלחם להציל את משפחתך?‬
‫אני מצטערת. אני ממש מצטערת.‬
‫ויל, לא.‬
‫בבקשה. אני מצטערת.‬
‫אנה.‬
‫אנה, אני צריכה שתתעוררי.‬
‫אנה.‬
‫אני אשב לצידו של אלוהים?‬
‫כן.‬
‫כמעט הגיע הזמן.‬
‫אנה הולכת לאלוהים.‬
‫אנה עומדת למות עכשיו.‬
‫מה אם…‬
‫ברגע שאנה תמות,‬
‫את תתעוררי.‬
‫ילדה חדשה.‬
‫בת תשע.‬
‫שום דבר רע לא קרה לילדה הקטנה הזאת.‬
‫מה יהיה שמה?‬
‫אה?‬
‫נאן.‬
‫כמובן.‬
‫אנה עומדת למות.‬
‫כן.‬
‫אנה עומדת למות,‬
‫אבל נאן תחיה.‬
‫הגיע הזמן ללכת לאלוהים, אנה.‬
‫זה בסדר.‬
‫זה בסדר. אני כאן.‬
‫עצמי את עינייך.‬
‫קדימה.‬
‫זהו זה.‬
‫היי שלום, אנה.‬
‫נאן?‬
‫את יכולה להתעורר עכשיו, נאן.‬
‫נאן?‬
‫אני נאן?‬
‫כן.‬
‫כן, את נאן.‬
‫הכול כאן.‬
‫"20:22. גודש חמור בריאות."‬
‫"20:43. הזיות."‬
‫"20:49. מצוקה נשימתית.‬
‫"קצב לב לא אחיד."‬
‫"20:57.‬
‫"מוות."‬
‫עכשיו, מה שמתמיה אותי זה…‬
‫איך הבקתה עלתה באש,‬
‫גברת רייט?‬
‫אני מתוודה,‬
‫כשהיא מתה, נבהלתי.‬
‫כשניסיתי להחיותה,‬
‫ה…‬
‫המנורה.‬
‫השמלה שלי ודאי הפילה אותה.‬
‫נשכרת להשגיח עליה,‬
‫והשארת אותנו עם ערימה של אפר.‬
‫אפילו לא העצמות שלה? כמה הם חיפשו?‬
‫קשיים שהחמירו בשל הגשם הכבד.‬ ‫-לא ייאמן.‬
‫ההריסות יהפכו למזבח.‬
‫תפסיק עם השטויות שלך, פלין.‬
‫אם הייתה גופה לנתח,‬
‫הייתם מוצאים ילדה שרעבה למוות.‬
‫לא היית מוצא שם דבר מלבד קדושה.‬
‫הקדושה הראשונה שלנו מאז ימי הביניים.‬
‫אבי, למען השם…‬ ‫-שום דבר לא הוכח, פלין.‬
‫זה נכון.‬
‫כי האישה הזו השמידה כל ראיה לנס‬
‫בכך שהיא שרפה את הבית.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫האם זו האשמה?‬
‫כמובן שזו האשמה.‬
‫זה עניין למשטרה.‬ ‫-די.‬
‫השאלה הדחופה ביותר,‬
‫כפי שאני רואה זאת,‬
‫היא כמה אחריות ניתן לקשור לאחות‬
‫שלמעשה שירתה את רצונה‬
‫של הוועדה הזו?‬
‫את תישארי כאן‬
‫עד שמפקד המשטרה יאפשר לך ללכת.‬
‫ואין צורך לציין‬
‫שלא תקבלי תשלום.‬
‫זה כואב?‬
‫נורא.‬
‫כמה זמן הם הרשו לזה להימשך.‬
‫כמה נורא שילדה קטנה צריכה למות.‬
‫הגברים האלה.‬
‫אני יכולה…‬
‫אוכל לשאול אותך משהו?‬
‫לפני שמצאתי אותך אתמול בלילה,‬
‫אני מאמינה שנמסר לי חיזיון.‬
‫עזבתי את המיסה מוקדם‬ ‫כי חשתי לא בנוח, את מבינה.‬
‫ובדרכי לבית,‬
‫ראיתי…‬
‫מלאך‬
‫על סוס,‬
‫רוכב ומתרחק עם אנה.‬
‫היא עברה למקום טוב יותר?‬
‫תוכלי להבטיח לי זאת?‬
‫אני מבטיחה.‬
‫"אז, לאחר שלא נמצאה גופתה,‬
‫"הילדה הצמה המפורסמת‬
‫"הוכרזה כמתה שגופתה איננה.‬
‫"אין את מי להאשים.‬
‫"אף אצבע מאשימה לא הופנתה‬
‫"כלפי האב והאם‬
‫"שאפשרו לילדה‬
‫"לדעוך לאיטה.‬
‫"כמו כן, לא הוגשו האשמות‬
‫"נגד הרופא הזקן‬
‫"שהשלה את עצמו‬
‫"שהוא גילה את מעיין הנעורים.‬
‫"וחברי הוועדה שמינו את עצמם‬
‫"לא נדרשו להסביר למה הם פיקחו על הרעבתה‬
‫"של עוד ילדה אירית אחת.‬
‫"אולי לא כפר הוא שנאסף להתאבל על שאבד,‬
‫"ולכפר על חטאי ההזנחה שלו,‬
‫"ולא אומה אחת.‬
‫"ברחבי האימפריה כולה,‬
‫"האם ילדים לא ננטשים לשכב ולמות‬ ‫בתעלות וביבים‬
‫"בכל לילה בשנה?‬
‫"זהו עולם עגמומי למדי‬
‫"שרעב מכדי לחזות בפלא‬
‫"שבכל ילד רגיל."‬
‫גברת ליב?‬
‫נוסעי אס-אס נורת'מברלנד לסידני!‬
‫פתחו את השערים.‬
‫שמות?‬ ‫-אליזבת צ'שייר.‬
‫צ'-ש-י-י-ר.‬
‫וילקי צ'שייר.‬
‫ושמך?‬
‫זה בסדר, חמודה. תגידי.‬
‫נאן צ'שייר.‬
‫בסדר. מכאן.‬
‫תודה.‬
‫הבא.‬
‫פנימה. החוצה.‬
‫- הפלא -‬
‫תרגום כתוביות: ליאור הדר‬