Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Какво трябва да правя?
Нищо сложно, ще видиш.
Ще ти зададем няколко въпроса, за да се запознаем.
Може спокойно да говориш както си говориш обикновено.
С приятелите си, например.
След това ще направиш кратка импровизация. Става ли?
Хайде! Мръднете се!
Да не сте на 5 г.!
Съжалявам, ще затворя вратата.
Извинете. - Добре ли си?
Доста изостанахме. Може ли да останем през обедната почивка?
Ако ви затрудняваме... - Разбирам. Няма проблем.
Не бързайте. - Благодаря.
Нарани ли се? - Малко, но съм добре.
Значи току-що си излязъл?
Сигурно се радваш. - Естествено.
Лежал си три месеца, нали? Какво стана?
Карах без книжка, блъснах човек и избягах от местопроизшествието.
Но идването ви ми повдигна настроението.
Това наистина ли те зарадва? - Да.
Първия път, като ви видях на двора, не знаех кои сте.
Казаха ми, че ще правите някакъв филм
и сте ме харесали.
В началото не повярвах. - Извинявай...
Ще караме подред, за да не пропуснем нещо.
Би ли си казал името? - Джеси.
Възраст? - 17 г.
Брат и сестра живеят у баба си.
Сестрата забременява, а е само на 15 г.
Братчето й го приема много тежко.
Бои се, че може пак да бъде изоставено.
Сложно ли ти се вижда?
Не.
Само деца от квартала ли викате на прослушване?
Най-вече деца от квартал Пикасо.
Но не само. Наздраве.
Защото...
Ще снимаме тук през лятото.
Виждам, че си осведомена.
Не.
Знам само, че ще участват Софиан, Ана и Райън.
Да.
Май взимате само най-лошите.
Как така "най-лошите"?
Избирам деца, чийто живот не е лесен.
Историята е доста тежка.
Трябва да можеш да си представиш какво е.
Имаш ли братя и сестри?
Да, петима.
Родителите ти какво работят?
Баща ми работи в "Софранор", майка ми не работи.
Какво е "Софранор"? - Фабрика за скариди.
Майлис, какво е усещането да си тук,
да се явяваш на кастинг?
Плашещо ли е?
Не, не ми пука.
Но съм пред камера, а понякога не ми е приятно хората да ме гледат.
Защо? - Струва ми се, че ми се подиграват.
Лили, имаш ли приятел? - Не, наскоро скъсахме.
С момчето, което те целуваше пред клуба, където те намерихме?
Не!
Този беше грозен.
Имах приятел... Еди.
Забраняваше ми да имам момчета приятели,
да говоря с приятелките си, да излизам.
Един ден, докато спях, изтри всичките ми контакти.
"Снап", "Фейсбук", "Тик Ток", "Инстаграм"...
Не можех да повярвам. Попитах го: "Какви ги вършиш?"
Не разбираше, че е направил нещо лошо. Така приключихме.
Не съм куче, което можеш да затвориш в клетка.
Едва те открихме.
Изпоти ни.
Не ти ли се идваше на кастинга?
Не обичам да се снимам във филми.
Наистина ли? - Снимал ли си се вече?
Веднъж в училище
ми предложиха да се явя на кастинг в Булон сюр Мер
за някакъв филм, но аз отказах.
Какво те накара да дойдеш сега?
Сестра ми искаше да дойда.
А ти живееш у сестра си, така ли? - Да.
От началото на годината.
А майка ти?
Понякога я виждам.
Ако искаш, може да станеш. Не си длъжен да седиш на стола.
Добре.
Готов ли си да ми разкажеш какво обичаш?
Да играя на конзолата. Джи Ти Ей 5.
Какво правиш в тази игра?
Изпълняваш мисии. Хващаш хора, за да ги убиеш.
Като се видяхме в междучасието, изглеждаше много ядосан.
Какво беше станало? - Той ме предизвика.
Кой? - Естебан Олен.
Каза, че майка ми е курва.
Това ли е най-голямата обида за теб?
Ами да! Забранено е да се обиждат майките.
Нищо не правя, те ме предизвикват. После се оплакват, че се бия.
Не трябва да ме предизвикват.
И аз се биех много в училище.
Иначе всичко наред ли е в училище? - Не.
Не ми харесва.
Кое не ти харесва? - Класът.
И не обичам да уча.
Кой беше мъжът, който седеше до теб на пейката в коридора?
Асистентът ми.
Какъв асистент?
Личен... - Личен асистент.
И какво прави той?
Помага ми да уча и да се концентрирам.
Слушаш ли музика? Обичаш ли музиката?
Сигурно харесваш нещо. - Да.
Реми. - Наистина ли?
Да. Докато бях в приемното семейство, не го харесвах.
Но сега ми харесва. Много го слушах и вече ми харесва.
Харесвам Реми.
Райън...
Случва ли ти се да си тъжен?
Не? Никога ли не си бил тъжен?
Никога ли не си плакал? - Не.
Като малък със сигурност си плакал. - Да, но като малък.
Но после не съм.
Според теб защо никога не плачеш?
Защото никога не ме боли.
НАЙ-ЛОШИТЕ
Бебчето ми... Любов моя...
Много добре, няма да спираме. Не мърдайте.
Хайде, погали го пак.
Райън, искам лицето ти да е по-отпуснато.
Така все едно се боиш и се пазиш от Лили.
Всъщност е обратното, тя те успокоява.
А ти, Лили, пипай лицето му по-малко.
Бъди нежна, едва го докосвай.
Няма проблем, Райън, имаме достатъчно добри кадри.
Хвани Майлис.
Край.
Много добре. - Край.
Смяна на декора. Ромен?
Колко време е нужно за спалнята? 20 минути?
Да, 20 минути. - След 20 минути се качваме горе.
Да не си глътна езика?
Да разкарам ли децата от входа?
Няма нужда. - Сигурни ли сте?
Да. - Добре.
Страшен актьор е. - Бебчето ми!
Благодаря за къщата.
Идеална е за снимки.
Благодаря.
Аз се връщам.
Целувки.
Какво правиш тук, Джеси? Днес нямаш снимки.
"Здравей, как си?"
"Добре, благодаря."
Райън, викат те. - Господине, вие какво работите?
Вземете го, той е страхотен актьор.
Може да повръща по поръчка. Той е луд.
Няма да ви разочарова. Вземете го.
Хайде, повръщай!
Дай пет!
Вземете го.
Белгиецът! Моля ви!
Вземете го! - До скоро.
Дайте му шанс!
Тръгна си!
Чао, белгиецо!
Знаеш ли...
Снимаме само от шест дни, а ти много напредна.
Впечатлен съм.
Прекрасно.
Райън, ще минеш с колелото пред тази стена.
Камера! Бавно...
Стоп! Чакай... Райън!
Лили, като си изпушиш цигарата, ела да ти сваля микрофона.
Този път по-малко ли те дразни?
Да.
Тиксото не беше добро.
Виктор, къде са слушалките?
До стойката.
Лили, би ли дошла?
Идвам!
Готово. - Благодаря.
Идвам!
По дяволите!
Би ли си свалила корема? - Да.
Готова ли си? - Да.
Ето сега.
Стегнат ли е? - Не.
Така е по-добре, нали? - Да.
Къде са ми нещата? - Ето ги.
Благодаря.
Искаш ли?
Хареса ли ти днес?
На мен ми харесва.
Колко е готино!
Свали си ръцете.
Не ти ли е приятно да ти слагам крем?
Това твоята стая ли е?
Да.
Готина е. - Чао на всички!
До утре! - Чао.
Чао, до утре!
Как сме? - Добре.
Как си, мъниче?
Лили? - Да.
Как си? - Току-що се прибрах.
Взе ли ми документа от кметството?
Вчера ти го оставих на шкафа до вратата.
Миличкият ми!
Студено ли ти е? - Благодаря ти, скъпа.
Къде беше? - На снимки.
Ходи ли днес?
Да.
Добре ли мина?
Много добре.
Майната ви на теб и на онази дебела крава майка ти.
Не.
"Ще ти го начукам!"
По дяволите... Много е вулгарно.
Дано не говориш така в училище.
"Чух, че сестра ти била курва и дори не знае кой е бащата на копелето."
Ясно...
Сега си ти.
Хайде, съсредоточи се.
"Ще ти го начукам!"
Чакай... Преди това: "Заклевам се в майка ми..."
"Заклевам се в майка ми, ще те размажа!"
Не е така.
"Разкарай се, нещастник!" - "Събирай си..."
Да.
Не. - Да.
Мога да го кажа както искам. - Той го е написал така.
Каза да го кажа със свои думи. Така каза.
Опитай се!
"Майка ти не разбра..."
По дяволите, писна ми на...
Няма да говориш така.
И на мен ми е досадно да ти помагам.
Хайде, справяш се.
Хайде, скъпи.
Получава ти се.
Стига, спри да удряш по стената.
Знаеш ли какво? Погледни ме.
Погледни ме.
Райън, погледни ме.
Да поиграем на една игра.
Кажи колкото можеш по-бързо "панер, пиано".
Ти го кажи. - Хайде, бързо.
Панер, пиано, панер, пиано...
Панер, пиано...
По-бързо, по-бързо!
Хубавец!
Аз - хубавец!
Дай пет! - Хайде...
Хайде де!
Изчезвай, смрадливко!
Две години, два месеца и пет дни, откакто си отиде, братле.
Времето минава толкова бързо.
И както всеки ден, не спирам да мисля за теб
и за това как десет дълги месеца се бори с тази проклета болест.
Програма за 19 юли 2021 г.
Имаме президент джебчия Пазете си пенсиите
Имате три нови съобщения
Как си? - Добре, а ти? От Кокел ли си?
Да, а ти? - От Булон сюр Мер.
Какво правиш?
Нищо. Ще си лягам.
Да дойда ли да си легна с теб?
Ела.
Ще ми покажеш ли тялото си?
А ти? - Съгласна ли си да се пипаш?
Добре.
Лили 62? - Аз съм.
Изглеждаш млада и много хубава.
Как си, мамо?
Здравей, скъпи.
Как си, Райън?
Как си, Мелоди? - Добре.
А децата? - Добре са.
Добър ден, г-жо Дюкроа. Елате. - Добър ден.
Последната ни среща беше преди 6 месеца.
Райън, това съвпада с преместването ти у сестра ти.
Мелоди, кажете ни как вървят нещата.
Ами...
Все по-добре.
Оценките му още са лоши,
но мисля, че с асистента това ще се промени.
Надявам се догодина да е същият.
Колкото до поведението вкъщи,
намирам, че е по-спокоен.
Мисля, че у нас се чувства добре, усеща сигурност.
Стига.
Внимавай, Мелоди.
Внимавай какво казваш.
Не го е раждала тя.
Това си личи.
Мисля, че с Райън имаме нужда да бъдем заедно.
Животът ни не беше розов.
Признавам, че имам слабости,
но не съм направила нищо кой знае какво.
Не съм го малтретирала.
Нищо сериозно не се е случило.
Дадох му писмено разрешение да се снима в този филм.
Време е да продължим напред.
Нали, Райън?
Нали, любов моя?
Нашата работа е да се съобразим с неговите нужди.
Крайната ни цел е да заемете мястото си на негова майка.
Крайната цел? Крайната цел е да се прибере у дома.
Трябва да разбере, че има само една майка.
Нали?
И че тя не е безгрешна.
Трябва да отбележим, че има напредък
и че между тях има по-добра комуникация.
Разбираме, че искате да прекарвате повече време с него,
но също така виждаме, че е още рано за това.
Райън все още не е готов, не е в състояние
да се върне при майка си.
Имаше твърде много проблеми, ще е прибързано.
Райън, мисля, че трябва да внимаваш с кризите.
Имаш право да си гневен, но трябва да се научиш и да се контролираш.
Е, Райън...
Ти искаш ли да се върнеш да живееш с мама?
Да.
Да, искам.
Ето!
Каква музика обичаш?
Ами...
Искаш ли да пуснеш нещо?
Ето.
Извинявай.
Наскоро взех книжка.
Още се уча.
Как се стреснах...
Не е лесно да се кара.
Ти искаш ли да вземеш книжка?
Не знам.
Може би.
Лили!
Изобщо не съм в час.
Не можах да стана навреме.
Будилникът не звънна.
Да имаш една цигара?
Благодаря.
Стоп! Стоп!
Трябва да се стегнеш.
Концентрирай се.
Тази сцена е много важна.
Сестра ти е бременна, вече не се грижи за теб
и всички в гимназията я обиждат, наричат я "курва".
Не си само ядосан, бесен си.
Разбираш ли? Искам да те видя бесен.
Можеш да го направиш.
Хайде.
Не може да губим по 15 минути между дублите!
Майлис!
Ще се включиш веднага щом ти подам знак.
Ще си кажеш репликата. Жюдит, помогни й.
Внимавайте, ако обичате.
Начало!
Усмихваш се! Гледате се в очите!
Не ми казвай да се разкарам, че ще те размажа!
Райън, ела тук.
Оставете текста, не става.
Обиждайте се със свои думи.
Добре. - Разбрахме ли се?
Кажи му: "Майка ти е курва". - Добре.
Повтаряй му: "Майка ти е курва".
Кажи: "Майка ти е курва". - Сестра ти е надула корема!
Надула е корема! - Разкарай се!
Майка ти е курва! - Клошар с клошар!
Мамицата ти!
По дяволите... - Копеле мръсно!
Обиди майка ми още веднъж и ще видиш!
Задник! - Ще ви разкатая! Тъпаци!
Майната ти, педал!
Какво правиш, бе? - Пусни го!
Остави го на мен!
Давай! Давай!
Мъртъв си! - Давай!
Какво се опитваш да направиш?
Смачкай го! Давай!
Чакай.
Достатъчно! - Микрофонът!
Спрете!
Кротко, кротко.
Успокой се. Стига толкова, успокой се.
Спокойно. Пускам те.
Дръпнете се!
Всичко е наред.
Чувствам се ужасно.
Добре ли си, братле?
Мамка му...
По дяволите!
Смешно ли ти е, Райън?
Не ми се хили! Като те нападат, няма да се смееш!
Това не е шега!
Имаме нужда от теб.
Никой не искаше да се снима в този филм.
Дай да ти сваля микрофона.
Дай да вдигна това...
Държа се мъжки.
Лили...
Не забравяй, че чувам всичко, когато си с микрофон.
Особено пръцкането на излизане от стола.
Шегувам се.
Уплаши ме! Аз дори не пръцкам!
Изобщо не пръцкам!
Да си бум оператор, е опасна професия.
Идвам веднага!
Ще се видим по-късно.
До после.
Може ли?
Да.
Изправи се, скъпи.
Здравейте!
Защо си тук? - С Лили ще правим секс сцената.
Моята мацка. Дано да си се обръснала -
не искам да си пробивам път през храстите.
Ще ме съсипеш!
Сядай! Успокойте се!
Лили, не съм гладен. Искаш ли моя банан?
Хей, Жюдит... Как се казва филмът? - "Да пикаеш срещу северния вятър".
Ужасно заглавие, заклевам се!
Ужасно!
Това е поговорка от северна Франция.
"Да пикаеш срещу вятъра, е като да спориш с шефа - ти губиш."
Баба ми постоянно го повтаряше.
Виждаш ли? - Тя ми повярва!
Ама че глупачка! - Глупачка!
Я да млъкваш!
Не бъркай Лили с курвите, които си свикнал да чукаш.
Затваряй си лесбийската уста!
Никой не ти иска мнението!
Нищо, аз ти го казвам.
Безпишляк!
Един ден правих купон у нас,
тя дойде и на тръгване си забрави пуловера.
Аз го подуших.
И се случи нещо откачено.
Всеки ден изпитвах нужда да го подуша.
Мислех си: "Имаш някакъв проблем. Какво става с теб?"
Не познавах това усещане.
В началото не осъзнавах, че се влюбвам.
Седмици наред просто душех пуловера й, като някакъв глупак.
И така...
Повече не я ли видя? - Видях я.
Бях на прав път. Затова ви разказвам тази случка.
Това момиче беше всичко за мен в продължение на три години.
Върнах й пуловера, любихме се. Беше...
... вълшебно.
Сякаш в мен имаше някаква празнота,
която изведнъж изчезна - тя изпълваше цялото ми същество.
Връзката ви защо приключи?
Мисля, че исках тя да ме спаси.
Не става така.
На колко години я срещна? - На 22.
На 22 г. за пръв път си спал с жена?!
Стига бе!
За пръв път правих секс на 22 г., правя първия си филм на 54...
Разказвам ви живота си,
за да разберете какво трябва да намерим заедно.
Какво става, когато се влюбим за първи път.
Тръпката, емоцията, сърцето, което бие лудо...
Сърцето...
Какво значи сърцето да бие лудо? - Джеси...
Влюбвал ли си се? - Аз ли?
Да... Да.
Беше отдавна. Тя ме нарани.
Това беше първият ми секс.
Тоест за пръв път правих любов.
Би ли ни разказал, или не ти се говори за това?
Беше преди две години.
Казваше се Ширин, беше братовчедка на едно момиче от квартала.
Всички я искаха.
Като я свалих, побесняха.
Завиждаха. Тя не издържа на напрежението и ме напусна.
А ти? - Не съм спала с момче.
Защо се смееш?
Не съм спала с момче, и толкова.
Всички ме мислят за курва, защото излизах с момчета в 8-и клас.
Само това помнят.
Тук, като ти излезе име, че си курва, е завинаги.
Просто миналата година бях зле и вършех глупости.
Гледайте се в очите, без да си говорите.
Концентрирайте се и стойте така, докато не ви прекъсна.
Ще се справите ли?
Само се гледайте.
Опитайте се да се потопите в погледа на другия
и да слеете лицето си с неговото.
Мислено.
Това е.
Точно така.
Ще влезете в образа на героите си, а аз ще ви задавам въпроси.
Добре. - Само това.
Как сте? - Добре.
Откога сте заедно?
Близо три месеца.
Къде се срещнахте?
На ледената пързалка.
Кой направи първата крачка?
Тя първа започна да ме сваля. - Ти започна!
Пита дали имам "Снапчат".
После ми поиска номера.
И после му се обадих.
Бихте ли ми разказали за първия път, когато се любихте?
Как беше?
Не беше зле.
Как така "не беше зле"?! - Беше хубаво.
Заедно ли живеете? - Надявам се скоро да се съберем.
Проблемът е, че аз съм в затвора,
а тя е бременна.
Поздравления. За бебето, не за затвора.
Благодаря. - Благодаря.
Понякога представяте ли си излизането от затвора?
Какво ще стане?
Ами...
Ще го прегърна.
Много силно.
И ще му кажа, че ми е липсвал.
И че е било много трудно без него.
Че не съм спирала да мисля за него.
И че го обичам.
А ти, Джеси, какво обичаш най-много в нея?
Ти сериозно ли? Толкова ли е трудно да се сетиш?
Да... Всъщност знам.
Когато застане така, има дупчица ето тук.
Като се усмихне, се разтапям.
Тръпчинката? - Да.
Добър ден. - Добър ден.
Добър ден. - Здравей, Майлис.
Наред ли е всичко?
Да.
Съжалявам, но Майлис иска да се откаже.
В смисъл?
Не иска да продължава със снимките.
Съжалявам, иска да спре.
Искаш да спреш да се снимаш?
Да. - Знаеш, че...
... има още две седмици снимки и че ще има сцени, в които участваш.
Помниш, нали? - Има още две сцени в хола,
заедно с членове на семейството, в които аз нямам текст.
Няма значение, че нямаш текст.
Това не е важно. Ти участваш в сцената.
Присъствието ти е важно, ти си сестра на Райън и Лили.
Участваш в сцените заедно с тях.
Ти си много важна в тази история.
Не може да взимаш такива решения. Разбираш ли?
Сега...
Ще се наложи да променя историята. - Не е вярно.
И аз съм много разочарован.
Но не мога да я принуждавам.
Трябва да уважа решението й.
Не разбирам.
Всичко вървеше чудесно.
Защо го правиш?
Не ми харесва.
Благодаря. Довиждане.
Лили!
Ела да поговорим, няма да те изям.
Всичко ли плащат? Това е страхотно!
Промиват ти мозъка. Не вярвай на слухове.
Сигурно получаваш подаръци? - Да виждаш подаръци?
А пари? - Имам пари, защото работя.
За какво ти плащат? - Играя във филма.
Филмът е за разни отрепки. - Харесва ли ти да се снимаш в него?
Защо говориш такива неща? - Не виждаш ли, че е боклук?
Заемате всички паркоместа, дразните всички.
Майка ми не можа да паркира, а беше с малкия. Нямате уважение.
Нормално ли е това?
Мислят си, че са си вкъщи!
Говорете каквото си искате, не ми пука.
Хей, братле!
Ела за малко! - За какво?
Страх ли те е? Спокойно, искам само да видя нещо.
Колко си приличат!
Все едно брат ти е възкръснал!
Дай си телефона. Ще ви направя семейна снимка.
Откачалка! Спри да ме нервираш!
Много сте хубави.
Стига! Като станеш звезда, ще продам снимката.
Да ти го начукам, кучко! - Ти сериозно ли?
Счупи ми телефона, боклук такъв!
Липсва ти личен живот! Кучка такава!
Отрепка! От кого ли не иска пари!
Жал ми е за теб! Брат ти умря, а ти се скъса да правиш свирки!
Не смей да говориш за брат ми!
Може ли да те вземе друг освен майка ти?
Тогава ще чакаш до довечера.
Не мога. - Защо?
Имам снимки. - Не трябваше да нападаш момичето.
Курва.
Моля? - Какво?
Купих ти цигари.
Страшна си.
Може ли?
Пуши.
Димът пречи ли ти?
Извинявай.
Как сте? - Добре.
Ще започнем с една обикновена целувка.
Едър план върху лицата ви...
Започваме просто,
това ще ви предразположи.
Свалете халатите.
Всичко ли да сваля? - Да.
Лили...
Ти остани по сутиен,
само свали презрамките.
Благодаря.
Ако нещо ви притеснява,
непременно кажете.
Разбрахме ли се?
Нека всички, които нямат работа по тази сцена, да излязат.
Така ще е по-добре. Хайде, Маню.
Заемете местата си.
Легнете настрани.
Добре.
Приближете се един към друг.
Да... Още, Лили.
Приближете се. Да...
Преплетете си краката, така ще сте още по-близо.
Погледнете се в очите.
Концентрирайте се.
Начало.
Какво трябва да правим? - Целунете се.
Добре.
Лили, ти поеми инициативата
за целувката.
Стоп!
Добре... Продължаваме така,
но целувката ви е срамежлива, леко хладна.
Лили, ела за малко.
Стоп! Не знам...
Отпуснете се. Джеси, все едно не си докосвал момиче.
В живота и двамата сте много жизнени,
много чувствени.
Много добре знам, че можете много повече.
Справяли сте се и с по-трудни задачи.
Хайде.
Лили, от теб ще искам
да чувам дъха ти.
Не искам да викаш. Всичко е много интимно.
Това е началото на удоволствието.
Ето така...
Разбираш ли?
Не повече от това.
Разбираш ли? - Секси.
Ето така...
Това е.
Хайде пак.
Искате ли вода?
Разкарай се!
Този педал ми зяпа задника! Разкарай се от тук!
Махай се!
Какво ти става? - На теб ти става нещо!
За педал ли ме взе? Разкарай се!
Тръгвам си.
Глупак!
Ще го обсъдим по-късно.
Не искам обиди на снимачната площадка.
Нека излязат още хора.
Прекалено много сме.
Да останат един звукар и един оператор.
Виктор, излез.
Дай микрофона на Камий.
Моля те, излез.
Отначало.
Финална сцена.
Заемете местата си.
Без никакъв шум,
да чувам само дъха ви.
Да, точно така.
Джеси...
Джеси, чакай!
Какво му става?
Ще дойдеш ли да пийнем по нещо в хотела?
С вас? - С всички.
Супер.
Идвам. - Ще ти кажа, когато тръгнем.
Спри да работиш вече!
Още не съм свършил.
Габриел покани всички да пийнем по нещо.
Много мило.
В хотела. - Супер.
Най-ужасното е, че този педал е страшен актьор.
Здравей.
Здравей, красавице.
Браво, справи се страхотно.
Какво ти се пие?
Една бира.
Една бира и чаша червено вино.
Имате ли ванилов сладолед с бита сметана?
Да.
Супер.
Да се преместим, там е по-спокойно.
Добре, щом искаш.
Често след снимките е много трудно.
Екипът ти липсва. Още не сме приключили, но...
И с по-трудни неща съм се справяла.
Казвам ти, чувството е странно.
Трябва да знаеш, че е нормално.
Да си наясно, че не само на теб ще ти е тъпо.
Ние пак може да поддържаме контакт.
Ужасно ми хареса.
Така ли? - Хареса ми да играя.
Наистина ли? - Ужасно ми хареса.
Съжалявам, ако съм по-груб на моменти.
Понякога откачам, ако не даваш 100 процента от себе си.
Защото си талантлива. Може би не си даваш сметка,
но не всеки може да играе така.
Това с Джеси беше откачено. - Одеве ли?
Не знам дали Кловис му е гледал задника.
Съмнявам се.
Наистина има вид на гей. Маниерите му са такива.
Гей е, но... - Знаех си, беше ми ясен.
Това не значи, че зяпа всеки задник, камо ли този на 17-год. хлапе!
Да прави каквото иска. И друг път съм виждала гейове.
В 8-и клас майката на една приятелка беше лесбийка,
но беше супер мила.
Вече не се виждаме.
Всъщност...
... ми се иска да ти разкажа нещо.
... и ще получиш достатъчно пари да направиш филм.
Купиха го за 600 000. След ремонт.
Монтажът беше труден. - Опитай в предградията.
Да те закарам ли, Лили?
Вземи.
Какво става с онова момиче, на което счупи носа?
За онази глупачка ли питаш?
След три седмици прокурорът ще ми чете морал и това ще е всичко.
Миналия път стана така.
Често ли се биеш?
Миналата година, след смъртта на Кензо, не бях на себе си.
Не знаех какво да правя.
Не съжалявам за нищо.
Искаше ми се само да умра.
Забърквах се в проблеми, за да не се самоубия.
Наистина ли мислеше за самоубийство?
Не разбирах защо умря той, а не аз.
И сега не разбирам.
И...
Това ме побърква.
Какво точно правеше?
Така и не разбрах.
Мотаех се с група момчета.
Струваше ми се, че съм влюбена в двама...
Не, най-вече в един от тях.
Водеха ме в тоалетните в училище.
Случи се два или три пъти.
И тръгна слух.
Разчу се и ми излезе име.
Искаше ли, или те принуждаваха? - Не.
Исках да го направя.
Питам те, защото...
Когато бях на 11 г.,
станах жертва на сексуално насилие
от страна на брата на една приятелка, който беше на 16 г.
Тогава не осъзнавах, че това не е нормално, че е насилие.
Как така не осъзнаваше?
Понякога не е ясно.
Не казваш "не", мислиш, че е игра,
всъщност се чувстваш принудена.
Затова те попитах.
Има неща, за които трябва да се говори...
Пълно е с комари!
Мислиш ли, че наистина ме е подслушвал?
Кой? Виктор ли?
Да. - Не, пошегува се. Защо?
Не е трябвало да чуе нещо?
Не. Не знам...
Какво има? Странна си.
Не, но...
Ще ми се смееш.
За кое?
Какво има? - Виктор ужасно ми харесва.
Не може да бъде! - Помниш ли, като говорехме отвън?
Той се появи и аз просто спрях да те слушам.
Реших, че си разбрала.
Какво? Това е откачено. Нищо не съм усетила.
Помолих го да ми донесе телефона.
А той каза: "За теб съм готов да отида до края на света".
Понякога си мисля, че ме харесва.
Мислила ли си какво ще правиш догодина?
Може би ще стана актриса. Харесва ми.
Не е лесно.
Това, че си играла в един филм...
Ти си много талантлива, но светът на киното е истинска джунгла.
Спокойно, аз съм звезда!
Който иска, може.
Ще отида в Париж и ще ги разбия.
Ще ти дойда на гости. - Супер.
Вкъщи не е широко, но ще имаш меко легло.
Ще харесаш квартала. - Нямам търпение.
Отивам до тоалетната. Умирам от глад. Трябва да ям.
И аз съм много гладна.
Имам кифлички с "Нутела".
Ти си супер!
Страхотна си!
Лекувай се! Бори се, Кензо!
Извинявай.
До утре, скъпа. - До утре.
Целувки. - Целувки.
В памет на нашия ангел Кензо, когото ракът ни отне
Нощта мина добре,
като изключим главоболието между 4 и 5 ч. сутринта.
Сатурацията му е добра.
Продължават да го следят.
Благодаря на Уензу за този подарък.
Помага на Кензо да се отпусне.
Освен това е много красив.
Марката е "Кидом".
Може да поръчате онлайн. Линкът е точно под видеото.
Целувки. - Целувки.
Благодаря, благодаря, благодаря!
Нямате представа колко си мечтаеше за това.
Благодаря на Лори и Давид от квартал Пикасо.
Благодаря за вниманието ви, за милите думи,
за подаръците и съобщенията.
Държим се благодарение на вас!
Обръщам се и виждам как онзи педал ми гледа задника!
После онзи Габриел започна да се държи гадно.
Трябваше да го фрасна.
Честно.
Момичето справи ли се?
Лили ли? Тя беше в свои води.
До члена ми!
Всички се държат лошо с нея, а тя не е лоша.
Тя няма никакво достойнство.
Веднъж я видях, беше с Карим.
Беше на 8-см токове, със суперкъса пола,
а горнището й беше на ленти.
Дали е с дънки, с рокля,
или с анцуг, пак ще я наречете "курва".
Мелоди, какво не разбираш? Карим, Дилан, Корантен... Мръсница е!
Имала е тежък живот. Теб това не те засяга.
Онази вечер в центъра
я видях с режисьора на по питие в един хотел.
Видях ги през прозореца, заклевам се.
Ама че перверзник!
Дали спи с нея? - Нищо не знаете, само говорите!
Добър ден.
Може ли да вляза?
Здравей, Джеси.
Така ли се появявате у хората? - Извинявай, позволих си да дойда.
Звънях на Мелоди, но...
Не съм видяла. - Тя не отговаряше.
Ето.
Дойдох да ти донеса това.
Какво е това? - Билет за концерта на Реми.
Доволен ли си? - Да.
Е, оставям ви.
Приятна вечер. - Довиждане.
Кефи ли те да снимаш задника на 16-год. момиче?
Добре...
Джеси, ти не им ли разказа?
Разкарай се от тук! - Джеси! Моля те, недей!
Джеси! Не!
Махай се от тук!
Джеси! Недей! - Не искам да те виждам тук!
Ненормалник!
По дяволите!
Мръсник! - Тук има деца!
Не знае с кого си има работа!
Ти как мислиш?
Габриел свестен ли е, или не?
Не знам.
Ако не искаш повече да се снимаш, не си длъжен.
Правиш го за себе си.
За никого другиго.
Аз искам това, което е най-добро за теб.
Знам.
Защо постоянно си толкова ядосан?
Постоянно треперя.
Отвътре.
Трепериш? - Да.
Все едно тялото ми постоянно трепери отвътре.
Джеси: Била си в хотела на Габриел? Пази си репутацията.
Лили: Внимавай. Как си позволяваш да ми говориш така?
Шпионирате ли ме? Майната ви, копелета такива!
Ние ли те шпионираме? Просто си признай какви ги вършиш.
На никого не му пука.
Ако искате, затворете очи.
Дайте си време да усетите себе си.
Какво е вътрешното ви време?
Как го усещате?
Дъждовно?
Слънчево?
Студено?
Топло?
Влажно? Ветровито?
Поемете дълбоко въздух през носа.
Издишайте през устата.
Как си, приятелче?
Добър ден. - Добър ден, Жан-Кристоф.
Как сме? Понеделник е важният ден, нали?
Исках да благодаря с цялото си сърце всички,
които донесоха гълъб, за да участва във филма.
Много благодаря на всички. - Благодаря!
Каня ви на по едно питие. - Много ви благодаря.
Вероник, това са Габриел и детето от филма.
Жена ми Вероник. - Здравейте.
Ти какво искаш? - Портокалов сок.
А вие? - Една местна бира.
Не беше лесно. 4000 гълъба.
Ще е красиво, като ги пуснете. - Така мисля.
Заповядайте. - Благодаря.
Наздраве.
Значи правите филм? Това е хубаво. - Да.
Не е лесно, но е страхотно. - За какво се разказва?
За едно момченце, което гледа гълъби, като вас.
Аз играя момченцето.
Гълъбите са неговата страст.
В края на филма бяга от дома на сестра си.
Бяга?
За телевизията ли е, или за кината? - За кината.
Това е чудесно. - Да.
И вие ли гледате гълъби?
Не, но съм фламандец и уважавам този спорт.
У нас е на почит. - Леко ви личи по акцента.
Леко? Определено се усеща.
Да. - Белгийците са известни с това.
Вие обичате гълъбите.
Поне преди беше така.
Сега може би има по-малко гълъбари, нормално е.
Ние, от северна Франция, можем да ви победим.
Прибираме ги в тези клетки.
Отбелязват се номерата на клетките, за да се знае кои ще се състезават.
Товарят се на камиона и в понеделник се пускат.
Гълъбицата тук ли е? - Дебеланата е тук.
Виж. Ето я.
Ще я извадя. Ето я.
Хубаво я хвани.
Ето така. Много добре.
Точно така. Така или иначе, няма да излети.
Тук е само заради мъжкия.
Заради вдовството.
Помниш ли, че ти го обясних?
Не си спомням.
Отнемам женската от мъжкия
и му я показвам точно преди състезанието.
Той ще иска бързо да стигне при нея? - Точно така.
Повтаря си: "Трябва ми секс! Трябва ми секс!"
Отскубна се.
Реши ли какво искаш?
Давай.
Поръчай каквото искаш.
Тако, пилешки хапки, картофки и сос "Ханибал".
Виж, Райън...
Не знам какво са ти разказвали за сцената с Джеси и Лили,
но те уверявам...
Не ми пука, не бях там.
Извинявай.
Просто съм преуморен.
Как сте у вас?
Сестра ти грижи ли се за теб? Добре ли ти е при нея?
Аз това исках.
А майка ти? Искаш ли по-често да се виждаш с нея?
Тя казва, че сега е по-добре.
Иска постоянно да е с мен.
Иска да се върна при нея.
Сърдиш ли й се? - Не я познавам много добре.
А баща ти? - Не го виждам.
Напуснал е мама,
когато съм бил бебе.
Тя често влизаше в болница,
защото има проблеми с главата.
Освен това мисля, че й е било трудно да се грижи за мен.
Знаеш ли...
Изобщо не е същото,
но моята майка...
... пише книги, хората я уважават.
Но тя се интересува само от работата си.
А когато майка ти вечно отсъства, това нанася поражения,
където и да си, където и да си роден.
Какво е "поражение"?
Катастрофа.
Оставя празнота, пречи ти да обичаш себе си.
Казваш ли на сестра си, че не искаш да виждаш майка си?
Не.
Довери се на чувствата си.
Гневи се, когато трябва.
Това го можеш.
Плачи, когато имаш нужда.
Аз не плача.
Гълъбари от Сент Омер
Забрави, че е кошмар.
Този път баба ти не те плаши.
Ще можем да направим един дубъл.
Не два.
Нямаме избор, приятел.
Концентрирай се.
Ще бъде...
Хайде.
Имам ти доверие.
Чакай, чакай...
Райън! Като пуснем гълъбите, не трябва да мърдаш.
Иначе ще се пръснат. Стой като статуя.
Добре. - Чудесно.
Здравейте.
Чувате ли ме? Камерата...
Имаме ли звук?
Имаме звук.
Начало!
Стоп!
Едва успяхме да получим разрешение да снимаме на площада.
Не знам дали не ги уплашиха стотиците гълъби...
Мисля, че някои хора не приемат радушно това, че снимате филм.
Защо? - Местните асоциации,
социалните работници, кметството
много се стараха да променят имиджа на квартала.
Това, което вие правите, го заклеймява.
Има хора, които са ядосани.
Поставете се на наше място. Като работите тук,
виждате, че това е един хубав квартал, с хора като нас,
които имат мечти.
Нашите гимнастички са най-добрите в региона.
По-добре покажете тях, отколкото престъпниците.
Не знам дали осъзнавате, но ги избраха сред стотици деца.
В известен смисъл показваме най-доброто в квартал Пикасо.
Да, но който го гледа, остава с впечатлението,
че хората в Пикасо тънат в мизерия, а това не създава добър имидж.
Когато искахме да направим прослушване в училищата,
от Комисията по образованието ни забраниха.
Казаха: "Не може".
Написаха черно на бяло:
"Има такива деца, но не е нужно да ги показвате".
Това е грозно.
Сега вие ми казвате същото. - Не, не казваме това.
Ние се опитваме да изведем квартала нагоре,
даваме шанс на социалното многообразие.
Не бива да разколебаваме богатите, решили да се настанят тук,
но като използвате стереотипи, става точно това.
Защо не взехте истински актьори?
Филмът ви прилича на репортаж.
Освен това сте взели... - Гнилите семена.
Извинявай, но и твоите деца определено не са ангели.
Наздраве! - Наздраве.
Наздраве! - За квартал Пикасо!
С майка ми обожаваме тази песен!
Мамка му!
Разбираш ли какво искам да кажа?
Понякога...
Зависи. Всъщност не съм сигурна.
Колебая се.
Влюбена съм в теб.
Аз съм...
... дълбоко влюбена в теб.
Наистина ли? Ти също?
Дори си повярвах.
Наред ли е всичко? - Да.
Влюбена съм в теб.
Лили, аз съм на 32 г.
Знам.
Не ми пука.
Съжалявам, но аз не съм влюбен в теб.
Разбираш ли? - Да.
Не разбираш.
Надеждата умира последна.
Написах ти писмо. - Така ли?
Искам да ти го прочета.
Слушай. - Чакай.
Не мисля, че идеята е добра.
Но ще го взема
и ще го прочета.
Може ли да си обещаем нещо?
Повече няма да говорим за това.
Няма да ме питаш какво мисля за писмото.
Какъв срам... - Не е така.
Така е.
Какъв срам. - Не.
Спокойно, всичко е наред.
И на мен ми е неудобно. - Как само ме отсвири...
Не е така...
Скъпи Виктор, искам да споделя чувствата си с теб.
Не спирам да мисля за теб,
за погледа ти, за усмивката ти, за гласа ти.
Ти си първият човек, с когото мога да бъда себе си.
За пръв път ми се иска постоянно да бъда с някого,
а сърцето ми бие лудо.
Когато заспивам, си представям, че ме прегръщаш и целуваш.
Разбрах, че ме чуваш през микрофона, и започнах да ти пращам съобщения.
Получи ли ги? Чу ли ме?
Струва ми се, че да.
Като загубих брат си,
мислех, че повече няма да изпитам нищо хубаво.
Бях объркана.
Откакто те срещнах,
ми се струва, че това отново е възможно.
Мъжете, които съм срещала преди теб, не си заслужаваха.
Ти ме караш да гледам на света по друг начин, разбираш ме.
Благодаря, че ме подкрепи и че ми каза, че съм силна.
Когато си далеч от мен, а аз съм сама в моя свят,
в сърцето ми няма друг освен теб.
Забавлявате ли се?
Защо го направи?
Искаш да ме нараниш, така ли?
Знаеш ли какво усетих в корема?
Да не искаш да загубя бебето?
Не искаш ли да си тук, като се роди? - Аз не съм му баща!
Постоянно ми повтаряш, че ме обичаш.
"Обичам те, обичам те, обичам те."
Уж ме обичаш, а не ти пука за мен!
Говориш само за своите проблеми.
Не искам да те виждам повече.
Щом не мога да разчитам на теб, и ти не можеш да разчиташ на мен.
Помислих, че си мъртъв!
Разбираш ли?
Помислих, че брат ми е мъртъв!
Обичам те. - И аз те обичам.
Обичам те.
Видя ли, справих се с емоцията!
Успях!
Превод ИЛИЯНА ЙОРДАНОВА
Филмът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО