Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Jó illata van.
Megyek.
Szabad?
Oké.
Megyek.
Lowell és Monette, mondjátok el az eskütöket!
Bármilyen kihívás elé állít az élet,
együtt nézünk szembe mindennel.
Nem számítottam rá, hogy valaha megtalálom a páromat.
Ez még csak a közös utunk kezdete.
Nagyon szeretlek.
Én is nagyon szeretlek téged.
Ezennel férjjé és feleséggé nyilvánítalak titeket.
Csókold meg a menyasszonyt!
Ez az, tesó!
Mercado család! Jöhetnek a fényképek!
Oké, álljatok be!
Gyertek ide gyorsan!
Gyertek ide, gyerekek!
Vigyázz, tesó!
- Oké, kész. - Kész!
Már csak ketten maradtak versenyben!
Tovább!
Ki fog győzni?
És a győztes…
a polgármester asszony!
Szép volt!
Jól van, Dennis, add fel a combhevedert! Passzol?
Ez az!
Magasabbra!
Szabad lesz? Nem baj?
Aranyos volt az a lány.
Hívd el randizni!
Ne már! Neked mindegy, kit hívok el, anya?
Ha nem lépsz, hamarabb fogok megállapodni, mint te!
Tudod mit, anya?
Akkor halasszuk el a forrócsoki-üzlet bővítését.
Mit gondolsz?
Az üzlet mindig a szerelem útjában áll, nem igaz?
Anya, komolyan mondom, boldog vagyok.
Hát persze.
Nem úgy értettem.
Gyere, táncolj velem!
Oké, anya.
- Majd később megyek. - Gyere!
Mindjárt.
Halló, Lowell?
Defektet kaptam. Ki kell cserélni.
Sokáig fog tartani? Hívd fel anyát, szólj neki!
Mind ott vagytok?
- Igen. - Oké, megyek, amint tudok!
Oké, felvennétek a mentőmellényt?
Elnézést, megfognád a táskámat, kérlek?
Persze.
Akkor most megmutatom…
- Először guggoljatok le… - Ezt csatold be!
- Köszönöm. - Úgy, hogy kényelmes legyen.
A hátatok legyen a támaszon.
Oké. Köszönöm!
- És utána… - Beszélsz tagalogul?
- Csak egy kicsit. - Kicsit.
Egy filippínó mellett nőttem fel.
Szuper!
- Szuper. - Oké, akkor van kérdés?
- Óvatosan! - Köszönöm.
A nevem Dennis.
Okszána.
- Örvendek, csapattárs. - Helló.
Csapattárs.
Óvatosan!
Szóval, Okszána,
melyik országból jöttél?
Franciaország?
Norvégia?
Franciának tűnök?
Oroszországból.
Oroszországból?
Álmaim úti célja!
- Tényleg? - Igen, a nagyapám dolgozott ott.
A kávézóm egyik alkalmazottja is dolgozott már ott.
- Hű! - Igen.
Egyszer el kellene jönnöd oda.
Vágj bele!
És mi hozott a Fülöp-szigetekre?
Hét-nyolc hónapja egyedül járom a világot, egy hátizsákkal.
A Fülöp-szigetek az utolsó, mielőtt hazamegyek.
Nahát! Az szép.
Keresed önmagad?
Nem mondom, hogy nem így van.
És te? Szintén egymagad utazgatsz?
Nem, a családom is itt van.
Csak előrementek.
Nem tudsz egy másik utat?
Gyorsabban kellene haladnunk.
Francba!
Jól vagy?
De jó volt!
Kátya, itt vagyok!
Sikerült!
Kátya?
A nővérem.
Sokáig terveztük a hátizsákos utazást.
De meghalt, mielőtt lehetősége nyílt rá.
Sajnálom.
- Ne haragudj! - Ugyan,
semmi gond.
Tudod, örülök, hogy bizonyos értelemben beteljesítem az álmát.
Nagyon szeretett volna eljutni a Fülöp-szigetekre.
Vigyázz, csúszik!
- Nem féltél? - Nem.
- Tudom. Látom, hogy nevetsz… - Élveztem.
Fiam!
Anya!
Anya, ő Okszána.
A csapattársam.
Oroszországból.
Okszána, ő az édesanyám, Thelma.
- Örvendek. - Helló!
Ismerkedj meg a családdal!
Fiúk!
- Óvatosan! - Figyelj!
Az öcséim. Lowell…
Hé, ezt hagyjátok abba!
Lowell, Gilbert.
A sógornőim, Montelle és Christine.
- Szia! - Sziasztok! Örvendek!
Örülünk, hogy megismerhetünk!
Ne poénkodjatok körülötte. Érti.
Egyébként Lowell öcsém…
Múlt héten házasodtak össze.
Ők szervezték a kirándulást,
mielőtt holnap elindulnak a nászútjukra.
Tényleg? Hová utaztok?
A Makiling-hegyet akarjuk megmászni, Luzonban.
- Nahát! - Csodálatos hely.
- Jól hangzik. - Anya!
- Csináljunk egy fotót! - Hol a fényképezőgép?
- Csinálunk egy fotót. - Oké.
- Tessék, anya. - Szép csaj, tesó!
- Megtennéd, drágám? - Persze, asszonyom.
- Légy szíves! - Köszönöm, Okszána.
- Vigyázz! - Gyere!
Oké.
Jöhet? Egy, két, há.
Most vicceset!
Vicces fotót!
Vicceset, tesó!
Egy, két, há!
Neked ez a vicces?
- Az volt. - Hadd nézem!
Szép! Köszönöm.
- Köszi. - Köszi.
Hol van a csoki?
Itt, anya.
- Ezt kóstold meg! - Ez a legjobb.
- Igen! - Kóstold meg!
Ez a legfinomabb.
Imádom a csokit.
- Az ország legjobb csokija. - Ez a legjobb.
- Az biztos. - Várj!
Egy pillanat! Várj!
Ezt nézesd meg orvossal!
- Okszána… - Biztos az eséstől.
Menjünk az elsősegély-állomásra, nézessük meg!
- Menjetek! - Jó.
- Megyünk. - Menjetek csak!
Káká!
- Dadus? - Káká!
Szia, Blessie dadus!
Káká!
Mi történt?
Csak egy karcolás. Semmi baj.
- Szia, Denden! - Ismeritek egymást?
Ő a vendégem. Akiről beszéltem. Én vigyáztam rá Oroszországban.
Ő Káká.
Káká, ő a főnököm, akiről beszéltem. Denden.
"Denden?"
Denden. A Dennis beceneve.
Ahogy az Okszána beceneve a Káká.
Denden, Káká. Ugyanaz a szótag.
Ismertelek, még mielőtt találkoztunk volna.
Hát nem jóképű?
Nem rossz.
Biztos, hogy nem sérültél meg?
Jól vagyok.
Bassza meg!
Micsoda szókincs!
Mit vártál?
Tőlem tanulta.
Majdnem mindig én voltam velük.
Mintha az én gyerekeim lennének, Káká és Kátya is.
Jaj, dadus!
Egy ölelés tőlem.
Édes kicsim!
És egy Kátyától.
Jól van, kicsim.
Tudod, Den,
az apjuk folyton dolgozott.
Nem ért rá.
Aztán Kátya balettozni kezdett, és onnantól ő se ért rá.
Mindig csak a munka?
Kátya nagyon tehetséges volt.
FEDEZZE FEL DIPOLOGOT!
Megérkeztünk.
Drága unokáim!
- Nagyi! - Nagyi!
Köszönjetek szépen!
- Jól van. - Sziasztok!
Most a bácsinak!
Sziasztok!
Manilába viszik a gyerekeket, mert be kell iratkozniuk az iskolába.
Csak nyugodtan.
Holnap ne gyere be, maradj a vendégeddel!
Nagyon figyelmes vagy.
Köszönöm szépen, Den!
- Nincs mit. - Vacsorázz velünk! Késő van.
Köszönöm, de nem tudják, hova lettem.
Oké. Akkor, Káká…
- Megyek. - Jó.
Okszána!
Nagyon örültem neked.
Én is neked, csapattárs.
Köszönöm a mai napot.
És érezd jól magad
itt, Dipologban, jó?
- Jó. Szia! - Jó éjt!
Szia! Jó éjszakát!
Jó éjszakát!
Milo! Hát itt vagy?
Hogy van az én kiskutyám?
Jó kutyus voltál? Hiányzott a gazdi?
Tudod, mit? Holnap megsétáltatom a kutyádat.
Szegényke halálra unja magát.
Hallom, unatkozol. Unatkozol?
Semmi gond, anya. Beviszem a kávézóba.
Mi van a lánnyal, akivel voltál?
Hazavittem őket.
Anya, tudtad, hogy Okszána Blessie dadus vendége?
- Tényleg? - Igen.
Nagyon szép lány.
Már megint kezdi.
Fantasztikus, hogy beszél tagalogul.
Igen, beszél.
Hívd el valahová!
Nagyon kitartó vagy, anya.
- Komolyan! - Lefekszem. Jó éjt!
- Csak hívd el! - Ne már! Gyere, Milo!
Gyere!
Ez a legjobb kakaó egész Dipologban.
Nagyon…
- Okszána! - Hála az égnek!
Lépek. Stresszes, ha valakinek jobb az angolja.
- Kifogytam a szókincsemből. - Oké.
Elnézést, Okszána, takarítanom kell.
- Rendben. Köszönöm. - Tesó.
- Szia! - Szia!
Nem tudtam, hogy gyűjtöd a macikat.
Gyűjtöm, igen.
Apám vadászik medvére.
És ő az ország legjobb madárvadásza. Nem mintha ez tetszene nekem.
Tényleg az.
Apád elképesztő lehet.
Azt hiszem, az is.
Elnézést, vár a munka.
- Semmi gond. - Nem baj?
Dehogy.
Ez majd lefoglal addig.
- Köszönöm. - Jó szórakozást!
Neked is.
Hadd töröljem le! Egy pillanat!
Egy szelet vörös bársony tortát kérek, forró csokival.
Mennyibe kerül?
- Semmibe! - Ugyan már!
Denden! Megfenyegetett, hogy kifizeti!
- Fizetek. - Ugyan, Okszána, hagyd!
A ház vendége vagy.
Biztos?
Igen, biztos. A ház vendége.
Foglalj helyet!
- Oké. Köszönöm. - Ülj csak le!
Köszönöm szépen!
Olyan makacs vagy, dadus!
Mondtam, hogy ma nem kell bejönnöd.
Denden, Káká mondta, hogy jöjjek be dolgozni.
Ő majd itt ül, a kávézóban, és nem zavar semmiben.
Nyugalom, dadus. Ne aggódj a mai fizetésed miatt!
Vezesd körbe Kákát!
Komolyan mondom, Denden, még ha ma nem is dolgoznék,
ehhez akkor sem lenne merszem.
Semmit nem tudok a kajakozásról.
Ő meg az ilyenekért van oda.
A lépcsőn is megbotlok, és még én másszak hegyet?
Jó, rendben.
Merre jártál?
Csak a városban.
De egyedül.
- Igen. - Senki nincs veled?
- Nem zavar. - Ettél már?
Elnézést, egy pillanat!
Fiam!
- Szia, anya! - Egyedül van!
Ezt neki viszem.
A ház ajándéka, Okszána.
- Nahát! - Tessék.
Ez a vized.
Ez pedig a legfinomabb egész Dipologban. Esküszöm.
Azta! Köszönöm.
- Köszönöm. - Nincs mit.
- Ülj le, kérlek! - Jó.
Hány napig maradsz még Dipologban?
Öt nap múlva indul a gépem.
Öt nap? Hű!
De azért még van elég idő.
Mik a terveid? Van még valami a bakancslistádon?
Tervek?
Nem sok. Túrázgatás.
Mint amit eddig csináltunk, ugye?
- Igen. - Tesó!
A tesóm veled mehet!
Csak ökörködnek.
Ne aggódj emiatt!
- Muszáj! - Anya!
Majd ő elkísér.
- Denden elkísér. - Hagyjatok!
- Kísérd el! - Jól van.
Elnézést.
Nem baj, ha veled tartok?
Jól fogod érezni magad.
A legtöbbet hozzuk ki ebből az öt napból.
- Jó? - Persze!
- Ez az! - Most örültök?
Szép volt, tesó!
- Menjünk! - Ez az!
Köszönöm. És bocs.
Túl sok a forró csoki a szervezetükben. Ez van.
Nem, ez jót tesz neked.
Olyan izgatott vagyok!
Jártál már itt?
Jó reggelt, csapattárs!
Volt némi papírmunkám.
- Papírmunkád? - Igen, elnézést.
Szabadnapod van, nem?
Pár dolgot el kellett intézni.
Semmi baj, lazíts! Csak bízd rám magad!
Csak lazíts!
De jólesik!
Biztos nem baj?
Ugyan!
Köszönöm, Okszána.
Készen állok.
- Köszönöm, - Induljunk!
Régen jártam utoljára kinn a tengeren.
A tizedik születésnapomon.
Tizenhárom órát autóztunk a partig.
Amikor még élt az apám,
sokat mesélt Oroszországról.
Az utazás közös hobbi volt.
Oroszország lett volna az első külföldi utunk.
Egyedül nem szeretnél menni?
Sosem volt rá lehetőségem.
Biztos vagyok benne, hogy édesapád
büszke lenne mindarra, amit elértél.
De annak örülne a legjobban,
ha nem hagynád abba, amit szeretsz.
Tósztot?
Tósztot javasolsz?
Nem vagyok jó ebben.
Nem megy.
Ha iszom, azonnal becsípek.
Nem baj, lehet vízzel is.
Oké.
Nincs jobb alkalom a mai napnál,
hogy belevesd magad az életbe!
Élned kell! Fejest ugrani az ismeretlenbe.
Vállalni a kockázatot.
Egészség!
Oké.
Köszi.
Basszus!
De magasan vagyunk!
Erre mondtad, hogy vállaljam a kockázatot?
Igen.
Igen?
Oké.
Figyelj!
Menni fog.
Érted? Menni fog.
Oké.
Oké?
- Igen. - Jó, oké.
Gyerünk!
Hajrá!
Szép volt!
Igen?
Élvezted?
- Biztos, hogy ez az utolsó? - Igen.
Mert minden másban is benne vagyok.
- Mire gondolsz? - Nem akarlak túlságosan lefoglalni.
A barátnőd féltékeny lesz.
Tessék?
Ez meg honnan jött?
Nincs barátnőm.
Ilyen jóképű srác nem lehet szingli.
Köszönöm.
Köszi, de…
Tudod, jártam pár lánnyal, de…
Volt pár lány, de…
nem értenek meg engem. Mind egyformák.
Még olyan is volt köztük, aki azért járt velem,
hogy ingyen kapjon mindent a kávézóban.
Pofátlan!
„Ezt majd az őrsön elmagyarázza!”
Minden itteni filmben ez van.
Miket meg nem tanulsz Blessie-től!
Nem szereti a hülye kifogásokat.
Kösz a mai napot.
Ugyan!
Ne mondd ezt!
Én köszönöm.
Nagyszerű élmény volt.
Mindig arról álmodtam, hogy apámmal siklóernyőzünk.
Fura, de tudod, mi volt rajtam Lowell és Monette esküvőjén?
Pilótaruhát viseltem.
Tudom, csapattárs.
Dadus megmutatta a képeket.
Ő mondta, hogy ez tetszene neked.
Jaj, Blessie dadus…
Valójában ez nem volt rajta a bakancslistámon.
Rettegtem.
Csak szerettem volna, ha valóra válik az álmod.
Apukád is ezt akarta volna.
A Makiling-hegy tele van alimatok nevű, vérszívó piócákkal.
Ez a sztori rosszul kezdődik.
Rátapadt egy alimatok a farpofájára.
De nem akartunk feltűnést kelteni.
Ezért diszkréten félrevonultunk.
Egy öngyújtóval leégettem…
azt az izét.
Majd megmutatom a sebhelyet.
- Nem muszáj! - Nem akarjuk látni.
Úgy látszik, sukob lesz a családban.
Miért, Monette öccse megnősül?
Nem, te buta!
Rád gondoltam.
Mi az a sukob?
Semmi.
A Fülöp-szigeteken van egy babona.
Testvérek nem házasodhatnak ugyanabban az évben.
Szóval Dennis tesónk barátnőjének
várnia kell.
Nincs valami dolgod? Akkor csináld!
Hagyjátok őket! Lehet, hogy kezdik megkedvelni egymást.
Vicc volt!
Hajlandó vagyok várni.
Csak vicc volt!
El ne engedd ezt a lányt! Kit érdekel a sukob-babona?
- Azt mondta, vicc. - Éljen az orosz humor!
Alapítok egy rajongóklubot.
„Ka-Den.”
Fiam!
Okszána hazamegy,
szóval jobb, ha belehúzol!
Miről beszélsz?
Lépjetek szintet!
Jó, rendben.
Dadus, holnap úszni megyünk.
- Mi ketten? - Igen, ti ketten.
Oké. Mi várunk.
Holnap.
Hagyd abba, dadus!
Várunk.
Jaj!
Jaj, ez nagyon jó!
Gyertek, együnk!
Köszönöm.
Káká, gyere ki a vízből! Együnk!
Jól vagy? Gyere!
Gyönyörű vagy, drágám.
Vedd fel a pólód!
Denden, nézd!
Mint két tojás!
OROSZ VAGYOK FILIPPÍNÓ VAGYOK
Jól áll nektek!
Menjünk! Éhen halok.
Kézzel fogunk enni. Mondd, hogy kinamot!
- Érted. - A kamot vagy kamay kezet jelent.
Igen, igaz. Mi kézzel eszünk.
Ez garnéla.
Egyél!
Denden!
Köszönök mindent.
Sosem felejtem el.
Ugyan, dadus, ne butáskodj!
- Hiányoztál. - Te is nekem.
Minden rendben!
Semmiség, dadus!
Azt akartam, hogy együtt legyetek.
Édesem!
Egyél még! Nagyon finom.
Csak egyél, és hagyd a drámát!
Kóstold meg a mangót! Nagyon édes.
- Oké. - Így!
Sosem felejtem el ezt a napot.
Ne butáskodj!
De gyönyörű! Csodás!
Jól érezted magad az elmúlt öt napban?
Természetesen.
Dipolog tetszett a legjobban minden hely közül, ahol jártam.
Olyan jól éreztem magam!
Az jó. Én is.
Olyan jól éreztem magam, és…
jobban, mint életemben valaha.
Annyi minden van, amit veled csináltam először.
Igen.
Mik a terveid, miután hazamentél Oroszországba?
Valószínűleg munkát keresek.
Úgy értem,
legyünk őszinték.
Az utazás sokba kerül.
Igen.
Igaz.
És neked?
Vissza a farmra és a kávézóba.
A szokásos unalom.
Tudod, nehéz lesz visszatérni…
a hétköznapokhoz.
Igen.
- Hiányozni fogsz. - Ti is nekem.
- Hol a kabátod? - Odabent.
Hozom. Den!
Várj, Den! Hozom a kabátját.
Okszána!
A családom és én…
Minden jót kívánunk!
Köszönöm.
Nem szívesen megyek el.
Hiányozni fog a Fülöp-szigetek.
És a dadus.
És te.
Hiányozni fogok?
Te is nagyon fogsz hiányozni.
Nem jössz el Oroszországba?
Körbevezetnélek. Én lennék az idegenvezetőd.
Talán elmegyek. Jó lenne.
Szerinted van esélyünk?
Szerintem csak rajtunk múlik.
Talán találkozunk még.
Jó.
Oké.
Még találkozunk, kicsim.
Úgy értem, csapattárs.
Találkozunk még.
Csapattársat akartam mondani.
Csapattárs.
Viszlát, kicsim!
Ezeket még nagyapád gyűjtötte Oroszországban.
Aztán apád örökölte őket.
Tudod, hogy mindig is el akart menni veled Oroszországba.
Veled mi a helyzet?
Nem akarsz Okszána után menni?
Anya…
Fiam!
Sosem láttalak még ilyen boldognak.
Ha ő az oka,
akkor miért hagyod elmenni?
Jó reggelt! Hogy aludt?
Nagyrészt remekül.
Tudja, ismerek valakit,
aki tökéletes lenne erre a melóra.
Bárhol képes elaludni.
Képzelje, még egy hajón is!
Tényleg?
Ki az?
Dennis!
Okszána!
Mit csinálsz itt, Moszkvában?
- Tessék. - Köszönöm.
De tegnap SMS-eztünk.
Meglepetés.
De cseles vagy! Szólhattál volna.
Gyorsabban kaptam vízumot, mint gondoltam volna.
Aztán anya és a testvéreim felajánlották,
hogy vezetik a kávézót.
- Volt olcsó repjegy… - „Majd az őrsön elmagyarázza!”
Csak látni akartalak,
amilyen hamar csak lehet.
Szóval itt vagyok.
Mennyi ideig maradsz?
Úgy két hétig.
Hozzuk ki belőle a legtöbbet! Kiveszek egy kis szabit, jó?
Jó. Rendben.
Gondoltam, ezt majd látni szeretnéd.
Hű!
Ezek olyanok, mint az enyémek.
Apám szívesen megnézte volna őket.
Gyere, menjünk be!
Hát nem gyönyörű?
De igen…
Gyönyörű.
De…
semmi…
sem olyan szép, mint te.
Csodálatos ember vagy, Okszána.
Így, hogy önmagadat adod.
Természetesen.
Te adtál erőt
szembenézni a félelmeimmel.
És újra élni.
Dennis…
Ezért utaztam ide.
Ezért tettem meg 8953 kilométert
Dipologtól Moszkváig.
Mert még senki iránt nem éreztem így
egész életemben.
Ezért akartam találkozni apáddal.
Hogy az engedélyét kérjem.
Okszána, mahal kita.
Szeretlek.
Leszel a barátnőm?
Igen! Persze, hogy leszek.
Da.
- Igen? - Igen.
Da!
Igen.
Akkor…
hívhatlak kicsimnek.
Tulajdonképpen én mondtam először,
Dipologban.
Igen.
Szeretlek.
Én is szeretlek. Mahal kita.
- Igen. - Igen, drágám.
- Nagyon jó. - Tetszik?
- Tudom, melyik az előnyös oldalam. - Csodás!
Ez nem jó szög, de kihozom belőle a legjobbat.
Ez az! Istenem, de jó kép!
- Várj egy kicsit! - Igen!
- Vicces képet, csajszi! - Hé!
Még egyet!
Megvan.
Végre valaki, aki beszél tagalogul! Nagyon nehezen boldogulok itt.
Nehéz megérteni őket.
Dennis.
Georgina.
Georgina, a csodaszép.
- Ki ez a pasas? - Megint féltékeny vagy! Te jó ég!
Ő Dennis. Filippínó.
Igen. Filippínó.
Örvendek.
- „Csodaszép?” - Miért lep meg? Fura?
Ez a becenevem, amit tőle kaptam. „Csodaszép.”
Nem igaz?
Dennis, ő Szergej,
a férjem.
Ne már, ez komoly?
- A férjed? - Igen. Miért?
Nem látszik, hogy csináljuk?
Bárhol, mindenhol, bármikor. Igaz?
Istenem, de jó érzés!
Ne vágj ilyen képet!
Minden nap csináljuk, abban a sikátorban.
Szia! Okszána vagyok.
De szép csajt fogtál ki!
Örvendek!
- Olyan, mint egy baba. - Gyere!
- Lefotózlak… Igen! - Most? Meztelenül?
- Mit csinálsz? - Menjünk!
- Minden jót, Csodaszép! - Állítsd meg az autót!
Kicsim!
- Igen, kicsim? - Mit csinálsz ott?
Jó itt nekem. Ne aggódj!
Gyere ide, feküdj az ágyra!
Jó itt, kicsim.
- A padlón fogsz aludni? - Jó itt.
Mondom, hogy jó!
Kicsim, mikor találkozhatok édesapáddal?
Őszinte leszek.
Amióta hazajöttem Moszkvába, nem láttam és nem beszéltem vele.
Tényleg? Biztos hiányzol neki.
Sok mindenben nem értünk egyet.
És szerintem téged se fog megkedvelni.
Kicsim,
mi ketten sok mindenen átmentünk.
Nem félek semmitől.
Jó.
Akkor felhívom apámat.
Köszönöm. Salamat.
Nahát! Mekkora épület, és milyen szép!
Üdv a szülővárosomban!
Keressünk egy taxit!
- Nem kell taxi. - Tényleg?
- Miért? - Jöttek értünk.
Kicsim!
Üdv, hercegnő!
Ne szólíts így! És beszélj angolul, vendégünk van.
Kicsim!
Okszána!
Dennis? Gyere ide!
Gyere!
Add oda neki a poggyászod!
Ő Maximov. Maximov, ő Dennis.
Örvendek, uram! Köszönöm.
Kicsim, nem is tudtam, hogy gazdag vagy.
Én nem, de az apám igen.
Beszállás!
Igenis! Maga nagy ember.
Dennis!
Megérkeztünk, kicsim.
Dennis, ébresztő! Megérkeztünk.
Itthon vagyunk.
Mekkora ház!
Parancsnok úr!
Szóval itt lakom.
Emlékszel, mit mondtam?
Hogy apám medvére vadászik,
és…
hogy ő a legjobb madárvadász egész Oroszországban?
Itt a bizonyíték.
Ez édesanyám vázája.
Apámnak készítette ajándékba.
Gyere, megmutatom a képét!
Gyönyörű.
Köszönöm.
- Mi az? - Biztos apa.
Gyere, bemutatlak apának!
Ez apa védjegye, a válldobás.
Szia!
Nicsak, ki van itt!
Apa…
Lefogytál, hercegnőm.
Szerintem nem.
- Hogy vagy, apa? - Jól.
De nagyon régen láttalak.
Igen. Dennis!
Apa, ő a barátom, Dennis.
A Fülöp-szigeteken ismertem meg. Dennis, ő az édesapám, Fjodor.
Megtiszteltetés, uram.
Sambo.
Talán majd legközelebb.
- Kész az ebéd. - Jó.
Együnk!
Mit mondtál, hogy hívnak? Dimitrij?
Dennis Mercado, uram, a Fülöp-szigetekről.
Köszönöm.
És mit is mondtál,
miért vagy itt?
Apa!
Felhívtalak, emlékszel?
Találkozni akart veled.
Ezeket ő hozta.
Ez a mi márkánk, a Tabléa.
- Kóstolja meg! - Ügyes fiú.
Blessie dadus…
Hallottam, hogy régen itt dolgozott.
Igen.
Most nálunk dolgozik Dipologban.
Jó.
Mikor apám elhunyt, átvettem tőle az üzlet vezetését.
Gondoltam.
Okszána…
említette, hogy vodkát árul.
Da! Igen.
Vodkát.
Hozd be a vodkát!
Uram…
Nem azért…
Ez a mi márkánk, a Pacsot. Becsületet jelent.
Ismerősnek tűnik.
Igen, Moszkvában és Vologdában is árulják.
Akkor ezért.
Iszol?
Nem, uram.
Illetve igen, de…
Csak egy keveset. Nem ilyen sokat.
Ez kevés.
Kevés? Ez kevés?
Talán majd később.
Előbb inkább együnk.
Talán később.
Ebben az országban senki nem utasítja vissza a Pacsotot.
Ezt figyeld!
Francba!
Jó, ugye?
A hazatérésed alkalmából készültünk ezzel a lakomával.
Köszönöm, apa.
- Egyetek! - Jó sok étel.
Gyerünk, ennél több is menni fog!
- Nem tetszik az ételünk? - Apa, ne már!
Mi van a hallal?
Szereted a halat?
Igen, uram.
Akkor holnap
horgászni megyünk.
Ő Kátya?
Igen.
Királynői, igaz?
Igazi hercegnő. Megmutatom a fényképét.
Ő az én Kátyám.
Kicsim… ha megkérdezhetem…
Hogy történt?
Vasúti baleset.
Moszkvába indult, balettozni a Bolsojba.
Apa ellenezte.
Moszkvában akart élni.
Össze akart költözni a barátjával.
És Moszkvában élni. Apa ellenezte.
De Kátya kitartott emellett.
Ittunk az elutazása előtti este.
Emlékszel, hogy ittam egy kortyot a dipologi vízesésnél?
Igen.
Ugyanabból az üvegből ittam, amit nem ivott ki teljesen.
Hogy győzted meg apádat, hogy engedjen világot látni?
Téged biztosan jobban óvott.
Tulajdonképpen nem győztem meg.
Csak eljöttem. Nem volt választása.
Hogy vagy, kicsim?
Hogy érzed magad?
Úgy értem, rég nem jártál itt.
Tudom.
Sok emléket felidéz.
De meg tudom osztani őket veled.
Életemnek ezt a részét.
Örülök, hogy itt lehetek veled.
Dennis úr, megmutatom a szobáját.
Igyekezzen!
Menjen a szobájába!
Dennis Mercado nem bírja a piát.
NEM FÉRFI. NEM ESZIK NORMÁLIS ÉTELT. NEM BÍRJA AZ ITALT.
Fáradtnak tűnsz. Jól vagy?
Igen, jól.
Talán csak még nem szoktam hozzá a szobához.
Nem hittem volna, hogy pont neked nem megy az alvás.
Mekkora ma a forgalom!
Mint a Fülöp-szigeteken, nem?
Hiányzik a Fülöp-szigetek.
Járt már a Fülöp-szigeteken, uram?
Nem.
Dipolog olyan szép, apa.
Annyi mindent lehet csinálni!
Be lehet járni a szigeteket. Gyönyörű a tengerpart.
Lehet búvárkodni.
És a siklóernyőzés… Istenem!
Az a legjobb.
Olyan magasra felemelkedtünk! Nagyon féltem.
Megfutamodtam volna, ha Dennis nem bátorít.
Okszánának van egy bakancslistája, arról valósítottunk meg dolgokat.
Mi szerepel a bakancslistáján? Fiatalon meghalni?
A nap első fogása. Kezdetnek nem rossz, ugye?
Szép volt, apa!
Ebédnél találkozunk.
- Szép volt, uram! - Jól van.
- Tessék, apa. - Köszönöm, kicsim.
Rendben.
Dennis!
Te jössz.
Oké.
- Fogtál valamit? - Fogtál valamit?
Szép volt! És gyors.
Majd grillezzük. Kicsit rágós lehet.
Ez jó nagy, uram!
Nahát!
Kesztyű. Szemüveg.
Egy teljes öltözet.
Ez az enyém!
Most már tényleg fogtam valamit!
Kalapot le előtted, Dennis.
Nincs hozzád hasonló.
Sajnálom, uram.
Apa, ne idegesítsd fel magad!
Meghalnál mellette a vadonban.
Majd észben tartom,
ha az erdőbe akarok költözni.
A Pacsot új ízei.
Új ízek?
Ezen dolgozom, amióta elmentél.
Lenmag és fahéj.
Csak egy kis pohárral adj neki! Keveset iszik.
Nyugodtan töltsön ugyanannyit.
Bírni fogom.
A lányaim tiszteletére.
Kátya szerette a lenmagot, Okszána meg a fahéjat.
Szeretném, ha éreznéd, hogy a családi örökség részesei vagytok.
Sose mondtad, hogy szereted a fahéjat.
Mert nem szeretem.
Eltévesztetted. Utálom a fahéjat.
Elfelejtetted?
De ez…
Uram, ez kellemes meglepetés. Nagyon jó.
Nagyon finom.
Sajnálom, hercegnőm. Apád öregszik.
Romlik a memóriám.
Tudja, uram, ha…
Javasolhatom a csokoládét?
Megpróbálhatná.
Okszánának biztosan ízlene. De…
De ez nagyon finom! Fahéjas! Jó fahéj.
- Kérhetek még? - Itt az enyém.
Adj neki, amennyit csak kér.
Akár az összes palackkal.
Kicsim!
Elég lesz, uram, köszönöm!
Jól vagy?
Ne haragudj a félreértésért, kicsim.
Nem a te hibád. Sajnálom, hogy belekeveredtél.
Itt maradok egy kicsit, jó?
Oké.
Ez egy filippínó étel?
Igen.
Sertéshús és hal. Érdekes. Mi ez?
Titok.
Majd elmondom.
- Oké. - Oké.
- Nem zavarlak. - Oké.
Kicsim, egy kérdés.
Apád szereti a fűszereket?
Igen, sokat.
Én nem vagyok oda érte, de ő igen.
Tegyél bele sokat!
Oké.
Értem. Később találkozunk. Most főzök, jó?
- Oké. - Oké.
Ajánlom neki, hogy jó legyen!
Meg fogsz lepődni, apa.
Készen van!
- De jól néz ki! - Igen.
Édesapám specialitása.
Grillezett sertés és ceviche.
Sinuglaw a neve.
Higgye el uram, ez a legjobb. Nagyon finom.
Jól vagy, apa?
- Uram! - Jól vagy?
- Uram!
- Kaphatnánk egy kis vizet?
Uram!
Uram, jól van?
Mit tettél bele?
Cayenne borsot, chilit és paprikát.
- Micsoda? - Vizet kérünk!
Jól van? Azt mondtad, apád szereti a sok fűszert!
Úgy értettem, sokfélét, nem úgy, hogy sokat!
- Megkóstolom. - Lélegezzen mélyeket!
Ez túl csípős!
Tejet kérek! Gyorsan!
Ez a te ötleted volt, mi?
Nem, uram!
Nem. Annyira sajnálom!
Bocsásson meg, kérem!
Uram, szeretnék…
elnézést kérni…
a történtekért.
Okszána és én…
félreértettük egymást.
Nem az ő hibája, apa.
Talán most már ihatnál velem egyet.
Megmutatom, hogy isznak az oroszok.
Fenékig!
Egészség!
Igen, ez az!
Így kell csinálni.
Igen, uram.
De tudod, hogy van a mondás:
„A madár sem száll egy szárnnyal.”
Jöhet a második kör?
Kicsim! Apát nem tudod asztal alá inni.
Sosem rúg be. Nem tudsz lépést tartani vele.
Ne aggódj, kicsim!
Bírni fogom.
Én szóltam!
Hercegnőm, magunkra hagynál? Beszélnék vele, mint férfi a férfival.
Oké. Jó szórakozást!
Kicsim!
Fenékig, Dennis!
Így kell ezt.
Van még egy mondás.
Ne!
„Három az igazság.”
Jó sok mondást ismer, uram.
Túl erős.
Nagyon jó, uram! Köszönöm.
- Gyerünk! - Rendben.
Egy, két, há!
Kezdesz belejönni.
Ez nagyon erős.
Ez a lényege.
Jó, ugye?
Tartsunk egy kis szünetet!
Ha többet leszel Oroszországban, majd hozzászoksz.
Uram, őszinte leszek.
Eleinte…
Jó, elismerem, féltem.
Igen, féltem öntől.
Látja, miért?
Mikor beléptem ebbe a házba,
és láttam a trófeákat, a képeket…
Nagyon ijesztő volt.
Igen.
De amikor erre nézek…
Erre a vázára.
Ami nem illik ide.
A váza egy emlék az elhunyt feleségemtől.
Mindig 51 rózsából álló csokrot adtam neki.
Ő maga készítette a vázát, hogy abba tegyük a virágokat.
Látja, uram?
Tudtam!
Tudtam! Látom önben.
A gyengédséget.
Megvan önben a gyengédség.
Mint ebben a vázában és a rózsaszín virágaiban.
Uram…
szeretem Okszánát.
Szeretem a lányát, esküszöm.
Szeretem a lányát.
Ne nehezítse meg a dolgunkat, kérem!
Mert csak a szerelem számít!
Francba!
Egy rakás szerencsétlenség vagy!
Amióta csak itt vagy, mindent elcseszel!
Ne, uram! Elnézést kérek!
Ne kérj elnézést!
Csak tűnj el!
Tűnés! Menj innen!
Tűnés! Kifelé!
CSODASZÉP
Helló!
Mi történt? Úgy nézel ki, mint aki elveszített egy fogadást.
Nahát, egy honfitárs.
George? Te mit csinálsz itt?
Az enyém a hely. Ezért Csodaszép a neve.
Hol a férjed? Nehogy megint féltékeny legyen.
Itt hagyott. Vadászni ment. Nem állunk szóba egymással.
Igyunk egyet a filippínókra, akiknek oroszok törték össze a szívét!
Igyunk!
És veled mi történt?
Min vesztél össze Okszánával?
Nem vele van baj.
Hanem az apjával.
Ha a közelében vagyok…
mindent elcseszek.
Mindent elbarmolok.
Volt tervem, de kudarcot vallottam.
Próbáltam azt tenni, amit ők, de ezt is elrontottam.
És most nem tudom, hogyan tehetném jóvá.
Minden apa szigorú.
Akár orosz, akár filippínó.
Senkit nem tartanak elég jónak a lányukhoz.
Itt van például az én apám.
Mindig azt mondja: „Szergej úgyis el fog hagyni!”
De látod, mennyire szeret.
Túlságosan is.
Megfojt vele.
Folyton kételkedik bennem, azt hiszi, hogy a háta mögött megcsalom.
Most már azért is meg kéne tennem.
Lehet, hogy meg is teszem.
Ne!
- Miért? - Ne csináld!
- Ezt hogy érted? - Ne vedd le!
Ezt meg hogy érted?
Nem akarom felvenni! Mi bajod van?
- Jaj! - Elég volt!
Istenem! Látom, bejön a kötözős hancúr!
A biztonsági szavam a kukuruza.
- Micsoda? - Kukuruza!
Csodaszép!
- Kelj fel! - Bent vagy?
- Francba! - Csodaszép!
- Gyorsan, menj be! - Csodaszép!
Menj be! Jól fog esni.
Igen?
Annyira hiányzol!
Nem tudok nélküled élni.
Jól van, szerelmem, megbocsátok!
Édesem, mit csinálsz?
Ó, istenem, igen!
Igen, édesem!
- Istenem! - Igen!
Folytassuk a zuhanyzóban!
Dennis! Úgy aggódtam érted!
Hol voltál?
Ne haragudj…
csak megittam pár pohárral.
Ez az enyém?
Köszönöm.
Kicsim, tudunk beszélni?
Tíz, tizenegy, tizenkettő…
- Sajnálom, hogy… - Édesem,
ez tökéletes lenne anyukámnak.
Oroszországban az élőknek páratlan számú virágot adunk,
a halottaknak párosat.
- Hozok neki vizet. - Jó. Kicsim, én…
Tudod, én csak…
Csak azt akarom mondani…
El akarom mondani…
Bocsánatot akarok kérni.
Sajnálom a történteket.
- Lyukas. - Tessék!
Van nálam zsebkendő.
Mi ez…
Mi a fene ez?
Kinél voltál tegnap éjjel?
Nem tudtam, hová menjek, és…
- Csodaszépnél voltam. - Csodaszépnél?
A filippínánál?
A modell csajnál voltál éjjel?
- Volt köztetek valami? - Nem!
Nem tudom. Nagyon részegek voltunk.
Hogy tehetted ezt? Azt hittem, szeretsz!
Szeretlek, kicsim! Nagyon is.
Csak semmire nem emlékszem a tegnap estéből.
De azt tudom, hogy mondtam neki,
hogy bebizonyítom apádnak, mennyire szeretlek.
Ezt tényleg mondtam. Komolyan.
Ez azt bizonyítja, hogy nem szeretsz.
Kicsim!
Kicsim, beszéljük meg!
- Beszélhetnénk? - Apád már vár.
Kicsim!
Okszána.
Dennis!
Biztos akarok lenni abban, hogy a lányomnak olyan férje lesz,
aki elég férfi ahhoz, hogy megvédje.
Szóval kihívlak egy meccsre.
Kihív engem?
Ne, uram, nem akarok bunyózni!
Mi a baj? Félsz egy öregembertől?
Uram…
kérem, nem akarok bunyózni, csak…
Most bebizonyíthatod, mennyire szeretsz.
Dennis kiáll ellened, apa.
Dennis kiáll ellened. Vállalja.
Gyerünk!
Kezdjük!
Okszána!
Az apád…
Okszána!
Veszítettem, uram. Hagyjuk abba!
Uram!
- Nem bunyózom önnel! - Gyerünk!
Uram!
Uram, én nem…
Nem akarok bunyózni! Kérem!
Okszána!
Kérem, hagyja abba!
Uram, ennyi elég volt!
Okszána!
Uram!
Okszána!
Kérem, hagyja abba!
Uram, elég volt!
Oda kell figyelned a légzésre.
Tartani az irányt.
És utána…
Tűz!
Próbáld meg!
Nem jól töltötted meg.
Próbáld ezzel!
Tudod,
apám gyakran elvitt vadászni.
Tizenhárom éves koromtól kezdve.
Ez afféle férfivá avatás.
Hagyomány.
Hogy bebizonyítsam, felnőttem, és el tudom látni a családomat.
De mindegy is.
Próbáld újra!
Jó!
Még egyszer!
Jobb.
Szép volt!
Szóval…
velem tartasz holnap?
A medvevadászatra?
Megtiszteltetés, uram.
Jól van.
Intézem az engedélyt.
Készülj!
Oroszországban négyféle medve van.
Kamcsatkai, ázsiai, európai és jegesmedve.
Ez az európai medve területe.
Megragad minden lehetőséget.
Hírhedt arról, hogy emberre támad.
Szóval felváltva fogjuk becserkészni.
És jelezzük a másiknak, ha látunk egyet.
Ne feledd: ha látod, egyenesen szíven kell lőni.
És el ne vétsd!
A kamcsatkai medve életveszélyes.
Vagy mi öljük meg őt, vagy ő minket.
Nem azt mondta, hogy ez az európai medve vadászterülete,
nem a másiké?
De igen.
Azt mondtam.
Uram!
Jól van, te itt őrködj!
Én felderítem a környéket.
Biztos benne, uram?
- Teljesen. - Ne menjek önnel?
Csak úgy fog menni, ha támogatjuk egymást.
Ott leszek, a szélen, te meg itt állj lesben!
Rendben, uram.
Itt maradok, egyedül.
Jó.
Ne menjen túl messze, jó?
Ha szeretitek egymást Dennisszel, nem állok az utatokba.
Sajnálom.
Látod, milyen ellenállhatatlan vagyok?
Ez az én keresztem.
Hatalmas probléma!
Nem tudok férfiakkal barátkozni.
Mindig belém szeretnek.
Csak Dennis legyen boldog.
Nem, Dennis nem tartozik közéjük.
Nagyon szeret téged.
És semmi nem történt köztünk.
Az égvilágon semmi.
Semmi.
Kukuruza! Ez a biztonsági szó! Ne!
Gyűlöllek!
Mindig kéreted magad.
Nem megy.
Szeretem Okszánát.
Inkább ölj meg!
Mert nem tudnám megbántani.
Oroszország.
Egészen idáig eljöttem.
Még az apját is körbeudvarlom.
Szeretlek, Okszána. Ennyire szeretem.
Jó, oké. Rátaláltál az igaz szerelemre.
Ez őrület!
Felizgattál, és most ilyen állapotban hagysz?
Nem működött.
Nem hat rád a csáberőm. Istenem, Dennis, hogy tehetted?
Francba, de lefárasztottál!
Mi van?
Alszol? Mi a franc?
Hé! Ébresztő!
Meghalt?
Nem, él.
Szóval semmi nem történt.
Dennis aludt. Kérlek, hidd el!
- Aludt? - Igen.
- Nem bírtad felébreszteni? - Nem.
Nem ébredt fel. Azt hittem, meghalt.
Hiszek neked.
Hinned kell nekem!
Uram!
Dennis! Istenem! Mi történt?
Kicsim…
Ránk támadt egy medve!
Medve?
Igen.
Apa hol van? Jól van?
Inkább várjuk meg az orvost.
- Jó? - Jaj, ne! Remélem, semmi baja!
Valamit el kell mondanom.
Elmentem a Csodaszépbe,
és beszéltem Georginával.
Azt mondta, semmi nem történt köztetek, az egész éjszakát átaludtad.
Tényleg?
Sajnálom, hogy kételkedtem.
Ugyan, semmi baj!
Semmi baj, kicsim!
Az édesapjának több csontja eltört.
Az állapota stabil.
De attól tartok,
nem fog teljesen felépülni.
Apa…
Még valami.
Megnéztem a kórlapját, és az áll benne, hogy ez az Alzheimer-kór
korai szakasza.
- Alzheimer? - Igen.
Nem szabad megerőltetnie magát. Észrevettek nála memória problémát?
Volt, hogy nehezére esett új információt megjegyezni?
Feledékenyebb mostanában?
Igen.
Mindig legyen vele valaki! Ha megbocsátanak…
Miért nem szóltál az Alzheimerről?
Nem akartalak ezzel terhelni.
Jártad a világot, kerested önmagadat.
Úgy tűnt, remekül alakul az életed,
és nem akartalak nyugtalanítani.
Tartozom ennyivel Kátyának.
El kellett volna mondanod, apa! Hazajöttem volna.
Haza kellett volna jönnöm. Melletted kellett volna lennem.
Nem. Arra vannak az orvosok, a vizsgálatok.
De az nem elég.
Tudod,
tiszteletben tartottam a döntésedet, hogy elmész.
Mindig Kátya jutott eszedbe rólam.
Megértettem.
Támogatnom kellett volna abban, hogy Moszkvába menjen.
Nem volt alkalmam elnézést kérni tőle.
Nehéz szívvel halt meg,
miattam.
Nem, apa! Nem igaz.
Magadra hagytalak,
mikor neked sokkal jobban fájt, mint nekem.
Annyira sajnálom!
Nem. Az apád vagyok.
Nem kellene aggódnod miattam.
Ebben a helyzetben
nekem kellene aggódnom érted.
Apa, ígérem, hogy többé nem hagylak el.
Sajnálom, hogy cserben hagytalak titeket.
Tudom, hogy néha furcsán mutatom ki,
de csak egy apa vagyok, aki szereti a lányait,
és a legjobbat akarja nekik.
Hercegnőm!
Minden rendben lesz.
Szeretlek, apa!
Semmi baj!
Üdv itthon, apa!
Végre kikerültem a kórházi ágyból!
Meglátjuk, hogy leszel.
Az orvos utasítása, hogy kíméld magad.
Érted?
Komolyan mondom. Valaki hív.
Szia, nénikém! Szia, dadus!
Szia!
Jó reggelt mindkettőtöknek!
Káká! Végre otthon vagy!
Szia, Fjodor! Jobban vagy már?
- Igen. - Mindig kenj jódot a hátadra!
A fájdalomra, tudod?
És egyél sok levest, igyál sok vizet!
- Rendben. - Jobbulást, Fjodor!
Köszönöm.
- Fiam! - Anya!
Hogy van a karod?
Jól, anya.
És ki ez a gyönyörű hölgy?
Csak nem a nővéred?
Nem.
Dennis anyja vagyok, Thelma.
Ön bizonyára Fjodor.
Örvendek!
Maga az én örömöm.
Mármint…
Úgy értem, részemről az öröm. Jobbulást!
- Jobb, ha most mész, anya. - Oké. Szia!
- Viszlát, nénikém, dadus! - Viszlát!
Uram, hoztam valamit önnek.
Jó.
Uram!
- Tessék. - Ez ismerősnek tűnik.
Gyakran ettünk ilyet, mikor a lányaim kicsik voltak.
Blessie dadustól kaptam a receptet.
Igazán nem kellett volna, de köszönöm.
Úgy hallottam, a csokoládé segít az Alzheimeren.
Tudod, egész jól főzöl,
nincs agyonfűszerezve.
Örömmel hallom, uram.
Elnézést kérek a múltkoriért.
Amikor idejöttél, nem kedveltelek túlzottan.
Elég egyértelmű volt, uram.
Nem nagyon titkolta.
Nem álltam készen rád bízni a lányomat,
amíg nem bizonyítottál.
De kitartó voltál,
és ezt nagyra tartom.
Őszintén szólva, uram,
azok után, amiket művelt,
nem lett volna nehéz otthagyni a medvével.
De mindezek ellenére
nem tudom gyűlölni önt.
És már tudom, miért.
Mert az édesapámat látom önben.
És…
ő…
nagyon hiányzik nekem.
Ön pedig rá emlékeztet.
Ezért akartam, hogy megkedveljen.
Nem akartam csalódást okozni.
Most már olyan vagy, mintha a fiam lennél.
Máskülönben nem vittelek volna medvére vadászni.
De csak egyetlen dolgot kérek tőled.
Ígérd meg,
hogy vigyázni fogsz a lányomra.
Persze, uram.
Természetesen.
Nekem is ez a célom.
Azt teszem, ami neki a legjobb.
És tudom, hogy neki az a legjobb, ha van egy apja,
aki él és egészséges, uram.
Szüksége van önre.
Bevinnél, Dennis?
Valamit meg akarok mutatni.
Rendben, uram.
Dennis!
Idehoznál nekem valamit?
Persze, uram.
Azt a palack Petrovszkaja vodkát.
Az átlátszót, középen.
- Azt. - Ez az, uram?
Az az.
Még apámé volt.
Sosem bontottuk fel,
pedig 50 éves.
Szeretném, ha elfogadnád.
Ne, uram…
- Biztos, hogy… - Biztos.
Majd egy különleges alkalommal bontsd fel.
Köszönöm, uram!
Salamat.
Éhesek.
Így, ni!
Emlékszel? Dipologban megkérdeztem,
van-e barátnőd.
Annyira izgultam! Nem hittem volna, hogy igent mondasz.
Istenem!
Nem volt egyértelmű, hogy tetszel?
Nem is tudom.
Olyan jóképű vagy, és…
Túl sok szépet mondasz rólam.
Lehet.
De tudod, mikor tudtam biztosan?
Mikor megláttalak Moszkvában.
Akkor és ott azonnal tudtam,
abban a matracüzletben,
hogy ez nem csak futó kaland.
Kicsim, nemsokára hazamegyek.
Mindent kihoztunk ebből a két hétből?
Te jó ég, ezt még kérdezed?
Persze. Minden perc megérte. El sem mondhatom, mennyire.
Nagyon boldoggá tettél.
Tudod, hogy itt maradnék, ha lenne rá mód.
Most tényleg szükséged van segítségre.
Itt akarok maradni, veled.
Házasodjunk össze most!
Házasodjunk össze?
Összeházasodunk?
Sukob.
- Emlékszel? - Jó. Oké.
És végre jól kijövünk apáddal.
Ezt nem akarom tönkretenni.
Tudod, mit kell tennünk, ugye?
Igen.
Áldozatkészség és elkötelezettség.
Ezeket is tőled tanultam.
De most rajtam a sor, hogy kiálljak apámért és a családunkért.
Igen.
A helyedben ugyanezt tenném.
Tudod, mikor…
apám meghalt…
Nem mondtam el neki mindent, amit akartam.
Mindennap azt kívánom, bár itt lenne még velem.
Szóval ha az ember szeret valakit,
használjon ki minden pillanatot!
Szeretlek.
Szeretlek, Okszána.
Ettől csak nehezebb lesz.
Apa!
Hercegnőm.
Mit csinálsz itt? Nem aludtál?
Nem aludhatok egész nap.
Pihenned kell.
Sok mindent át kell gondolnom.
Nekem is.
Apa, Dennisszel úgy döntöttünk,
hogy egy időre különválunk.
Hercegnőm…
nem akarom, hogy kárba vesszen az időd,
és elszalaszd a lehetőségeidet.
Tudod, hogy akit te szeretsz,
azt én is szeretni fogom.
Ez jólesik apa, tényleg.
És Dennisnek is, de…
késő. Haza kell mennie a Fülöp-szigetekre.
Jó napot, uram!
Dennis!
Nem akarsz bemenni, apa?
Nem, biztos vagyok benne, hogy van miről beszélgetnetek.
Még itt maradok egy kicsit.
Én bemegyek, uram.
Találok rá módot, hogy visszajöjjek.
Jó?
Ez még nem búcsú.
Szóval nem mondom: „Viszlát, kicsim!”
Várj! Gyertek csak ide!
Uram!
Csak…
azt akartam mondani, hogy mindent köszönök.
Vigyázzon magára, jó?
Nem. Várj!
Döntöttem.
Szóval jól figyeljetek ide!
Dennis, ha lenne rá lehetőséged,
itt maradnál Oroszországban, a lányommal?
Igen, uram.
Természetesen.
Jó, akkor ez eldőlt.
A Pacsotnál megürült egy alelnöki pozíció.
Téged nevezlek ki.
Gondolom, a Tabléánál szereztél némi szakmai tapasztalatot.
A részleteket majd megbeszéljük,
és intézem a papírmunkát.
Uram, ez…
fantasztikus ajánlat!
- Megbeszéltük. - Köszönöm!
Köszönöm! Nem fog csalódni.
Köszönöm.
Még nem mondtam el mindent.
Mi van még?
Az orvosom azt javasolta, vonuljak vissza az üzleti életből.
Koncentráljak a gyógyulásra.
Szóval…
nyugdíjba megyek, és kiköltözöm
vidékre, a régi dácsánkba.
Ne, az túl messze van! Mit csinálsz ott egyedül?
Én itt vagyok, és Dennis is. Gondoskodunk rólad.
Nincs miért aggódnod.
Viszem a segédeszközeimet és az embereimet.
Hercegnőm!
Nem szabad a hátralévő életedet hozzám kötve töltened.
A saját életedet kell élned.
Azt csináld, amit szeretsz!
Ahogy a nővéred is akarta.
Gyerekkorom egyszerű világára emlékeztet.
Minden rendben lesz.
Apa, egy telefon, és azonnal jövök!
- Gyakran meglátogatlak majd. - Jó. Gyere is.
Uram, ez a legjobb alkalom, hogy felbontsuk.
Igen? Jó.
Fjodorra!
Boldog éveket kívánunk önnek.
Egészséget és hosszú életet!
- Ugyanezt kívánom nektek. - Egészség!
- Még egyet? - Jól vagy?
Nagyon finom. Persze, most már orosz vagyok. Még egyet!
Oké.
ELTÖKÉLT, MEGBÍZHATÓ, ÖNZETLEN, SZERETI A LÁNYOMAT.
Szereti Okszánát.
Megmentett engem.
Olyan szürreális az egész.
Mintha egy álomban élnénk.
Elhiszed, hogy apám talált rá módot, hogy együtt maradhassunk?
És ezért…
neki köszönhetjük mindezt.
Csak azt remélem, jól döntött.
Aggódom érte.
Én is.
De csak annyit tehetek,
hogy megtartom a szavam.
És gondoskodom rólad.
A küldetés teljesítve, Nagy Medve tábornok?
Igen, átment a próbán.
Hercegnő jó kezekben van.
Teljesíthetjük a küldetést, nincs miért aggódni.
De ideje lenne megtanulnia angolul.
A következő küldetéshez szüksége lesz rá.
Az Alzheimer elég meggyőző volt, uram.
Elég szerencsétlen álca.
De szükséges volt.
Örülök, hogy semlegesítette a medvét,
mert a fáktól nem tudtuk volna kilőni.
Hálát adok az égnek, hogy a srác ilyen bátor volt.
Továbbra is folytassuk Medvebocs és Alvómaci megfigyelését?
Persze. Úgy értem, pozitív.
Parancsnokhelyettes!
Még valami.
Igen, tábornok úr?
Szása!
Keressen egy jó virágküldőt
a Fülöp-szigeteki Dipologban!
Küldenék egy virágcsokrot.
Köszönöm.
Valaki különlegesnek.
Itt a jelentés, uram.
Parancsnok úr!
Medvebocsnak van párja.
Ismétlem, Medvebocsnak van párja!
Parancsnok úr!
Medvebocs megérkezett a barlangba.
Kezdődhet a hadművelet.
- Mi az? - Biztos apa.
Gyere, bemutatlak apának!
Parancsnok úr! Nem látom jól a célpontot.
Vette? Parancsnok úr!
„Az édesapjának több csontja eltört.
Az állapota stabil,
de attól tartok, nem fog teljesen felépülni.
„Az édesapjának több csontja eltört.
Az állapota stabil,
de attól tartok, nem fog teljesen felépülni."
A feliratot fordította: Dranka Anita