Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Пахне добре.
Я пішов.
Можна?
Добре.
Я все.
Ловелле та Монетт, оголосіть ваші клятви.
З якими б проблемами ми не зустрічалися в житті,
ми протистоятимемо їм разом.
Я не очікував, що знайду партнера по життю.
Це лише початок нашої подорожі.
Я дуже тебе кохаю.
І я дуже дуже тебе кохаю.
Оголошую вас чоловіком і дружиною.
Можете поцілувати наречену.
Давай, друже!
Сім'я Меркадо! Нумо зробимо фото.
Гаразд, станьте на свої місця.
Сюди, хутко.
Ідіть сюди, діти.
Друже, обережно.
-Гаразд, готово. -Готово.
Лишилися два останні учасники конкурсу!
Продовжуймо.
Хто ж переможе?
І переможцем стає…
Пані мер!
Молодець!
Добре, Деннісе. Одягни підв'язку. Це твій розмір?
Ось так.
Вище!
Дозволите? Усе добре?
Гарна дівчина.
Запроси її кудись.
О боже. Мені будь-кого запрошувати, мамо?
Якщо не поквапишся, я одружуся швидше, ніж ти.
Ось що, мамо.
Тоді давай відкладемо розширення нашого какао-бізнесу.
Що скажеш?
Бізнес завжди заважає стосункам, чи не так?
Мамо, я щасливий. Чесно.
Авжеж.
Я не це мала на увазі.
Ну ж бо, станцюймо разом.
Добре, мамо.
-Я скоро прийду. -Давай!
За хвилинку.
Привіт, Ловелле.
У мене тут шина лопнула. Треба полагодити.
Це надовго, бро? Подзвони мамі, щоб вона знала.
Ви всі там?
-Так. -Гаразд. Приїду, як тільки зможу.
Гаразд, а тепер одягніть рятувальні жилети.
Перепрошую, пане. Ви могли б потримати мій рюкзак?
Авжеж.
Отже, я вам зараз усе покажу…
-Робимо глибоке присідання. -Треба застібнути.
-Дякую. -Поставте ноги так, щоб вам було зручно.
Переконайтеся, що сидите на сидінні.
Гаразд. Дякую, пане.
-А потім… -Ви говорите тагальською?
-Зовсім трішки. -Трішки.
Я з дитинства знаю філіппінця.
Здорово.
-Чудово. -Гаразд. У когось є питання?
-Обережно. -Дякую.
Мене звати Денніс.
Оксана.
-Дуже приємно, напарнику. -Привіт, напарнице.
Напарник.
Обережно.
Отже, Оксано?
З якої ти країни?
Франція?
Норвегія?
А я схожа на француженку?
Я з Росії.
З Росії?
Оце так. Я мрію побувати в Росії.
-Справді? -Так, колись там працював мій дідусь.
А також мій асистент у моєму кафе.
-Ого. -Так.
Тобі варто завітати до Росії.
Давай!
А ти? Що привело тебе до Філіппін?
Я в турпоході сама вже сім чи вісім місяців.
Філіппіни — моя остання зупинка перед поверненням додому.
Ого! Круто.
Пошук себе, так?
Не скажу, що ні.
А ти? Також подорожуєш наодинці?
Ні, я тут із родиною.
Вони мене випередили.
Знаєш інший шлях?
Треба швидше рухатися.
Чорт!
З тобою все добре?
Було весело!
Катю, я тут!
Я це зробила.
Катя?
Це моя старша сестра.
Ми з нею давно хотіли піти у похід.
Але вона померла, не встигнувши це зробити.
Співчуваю.
-Співчуваю. -Ні…
Усе нормально.
Знаєш, я рада, що певним чином я продовжую жити замість неї.
Вона так хотіла відвідати Філіппіни.
Обережно, тут слизько.
-Ти не злякалася? -Ні.
-Я знаю. Бачу, ти смієшся, посміхаєшся… -Ні, було весело.
Синку!
Мамо.
Мамо, це Оксана.
Моя напарниця у групі.
Вона з Росії.
Оксана, це моя мати Тельма.
-Вітаю, пані. -Привіт.
Тобі варто познайомитися з сім'єю.
Хлопці!
-Обережно. -Дивіться!
Мої брати. Ловелл…
Ану, припиніть.
Ловелл, Гілберт.
Їхні дружини, Монетт і Крістін.
-Привіт! -Як ви? Рада з вами всіма зустрітися.
Приємно познайомитися, люба.
Гей, не жартуйте з нею. Вона вас розуміє.
До речі, мій брат Ловелл…
Одружився на тому тижні.
Вони влаштували сімейну вилазку
перед своїм медовим місяцем, що почнеться завтра.
Ого! Куди їдете?
Взагалі, ми плануємо похід на гору Макілінг. Це на острові Лусон.
-Оце так. -Так, там чудово.
-Як здорово! -Мамо.
-Нумо зробимо фото. -Авжеж! Де камера?
-Ми зараз зробимо фото. -Так, звісно!
-Ось, мамо. -Бро, вона красуня!
-Люба, можна тебе попросити? -Звісно, пані.
-Будь ласка. -Оксано, дякую.
-Обережно. -Давайте.
Добре.
Готові? Один, два, три.
Зробімо кумедне фото!
Ми робимо кумедне фото. Кумедне!
Кумедне фото, бро!
Один, два, три!
Ви називаєте це кумедним?
-Це було кумедно. -Можна поглянути?
Гарно. Дякую.
-Дякую. -Дякую!
Де шоколад?
Ось, мамо.
-Спробуй ось це. -Він найкращий.
-Так! -Спробуй.
Кращого не буває.
Обожнюю шоколад.
-Найкращий шоколад у Філіппінах. -Він найкращий.
-Без сумніву. -Чекай.
Зачекай-но.
Треба це оглянути.
-Оксано… -Мабуть, це через падіння.
Ходімо в пункт першої допомоги, нехай оглянуть.
-Ідіть. -Авжеж.
-Ідемо. -Давай, бро!
Како!
-Няню? -Како!
Привіт, няню Блессі.
Како!
Що сталося?
Лише подряпина. Зі мною все добре.
-Привіт, Дендене… -Ви знайомі?
Вона гостює у мене. Я тобі про неї розповідала. Я дбала про неї в Росії.
Це Кака.
Како, а це мій керівник, про якого я тобі розповідала. Денден.
Денден?
Денден! Прізвисько від «Денніс».
Те ж саме і з Оксаною. Прізвисько — Кака.
Денден, Кака. Те ж саме!
Я знала тебе ще до того, як зустріла.
Хіба він не гарний?
Непоганий.
Како, ти впевнена, що не поранена?
Усе гаразд.
Чорт!
Вона лається.
А чого ти очікував?
Це у неї від мене.
Я була з ними майже щохвилини.
Вони мені як рідні діти — Кака і Катя.
О, няню.
Дай-но обійму тебе.
Моя люба доня.
А зараз обійми від Каті.
Гаразд, ось так, дитинко.
Розумієш, Дене,
їхній батько завжди був на роботі.
Зайнятий.
Врешті, її сестра Катя пішла на балет і теж стала зайнятою.
Завжди зайняті, так?
Катя була такою талановитою.
ВІДКРИЙТЕ ДЛЯ СЕБЕ ДІПОЛОГ
Ми вдома.
Мої любі онуки!
-Бабусю! -Бабусю!
Хай Бог благословить.
-Хай Бог благословить. -Хай Бог благословить.
Ідіть до дядька.
Хай Бог благословить.
Дітей відвозять до Маніли, бо скоро почнуться заняття у школі.
Тоді не поспішайте.
Не виходьте завтра, подбайте про вашу гостю.
Ти такий дбайливий.
Дуже дякую, Дене.
-Нема за що. -Лишайся на вечерю. Вже пізно.
Усе добре. За мене, напевне, вже хвилюються.
Гаразд. Тож, Како…
-Я пішов. -Добре.
Оксано.
Було приємно зустрітися.
Мені також, напарнику.
Дякую за цей день.
Гарного тобі відпочинку
тут, у Діполозі.
-Гаразд, бувай. -На добраніч.
Бувай! На добраніч.
Гарного вечора.
Майло! Он ти де.
Як поживає мій хлопчик?
Ти молодець? Сумував за мною?
Знаєш, завтра я вигуляю твого собаку.
Бідолаха на стінку лізе від нудьги.
Мені тут кажуть, ти нудьгуєш. Це правда?
Усе добре, мамо. Я просто поведу його в кафе.
Як там та дівчина, з якою ти сьогодні був?
Я відвіз їх додому.
Мамо, ти знала, що вона — гостя няні Блессі?
-Невже? -Так.
Вона красуня.
Знову за своє.
Думаю, це чудово, що вона говорить тагальською.
Так, це правда.
То запроси її на побачення.
Мамо, ти така наполеглива.
-Та годі. -Я йду спати. На добраніч.
-Просто зроби це. -Годі! Ходімо, Майло.
Ходімо, хлопче.
Це найкраще какао в усьому Діполозі.
Воно дуже…
-Оксано. -Привіт. Слава Богу.
Бро, я запарився. Ще секунда, і в мене кров із носа потече.
-Вжив весь запас англійської. -Усе добре.
Оксано, перепрошую. Мушу прибрати.
-Авжеж, дякую. -Бро.
-Привіт. -Привіт.
Не знала, що у вас тут колекція ведмедів.
Так.
Мій тато полює на ведмедів.
Він також авторитетний стрілець по птахах у всій країні. Не те, щоб я схвалювала.
Це правда.
Ого. Твій тато, здається, нереальний.
Мабуть, що так.
Вибач, мушу зайнятися роботою.
-Так, звісно. -Усе гаразд?
Авжеж.
Це щоб ти не нудьгувала.
-Дякую. -Бажаю добре провести час.
І тобі.
Стривайте, давайте приберу. Я швидко.
Мені шматок «Червоного оксамиту» і гарячий гіркий шоколад.
Скільки з мене?
-Ні-ні, ніяких грошей. -Я заплачу.
Послухай, Дендене. Вона погрожує грішми.
-Я заплачу. -Оксано, немає потреби.
Це за рахунок закладу.
Ви впевнені?
Так, ми впевнені. Це за рахунок закладу.
Сідай… сідай он там.
-Гаразд. Дякую. -Можеш сісти.
Дуже дякую.
Няню, ви така вперта.
Я ж казав вам, можете не виходити сьогодні.
Дендене, це Кака попросила мене вийти на роботу.
Вона сидітиме у кафе і не буде заважати.
Усе гаразд, няню. Не хвилюйтеся за свою денну зарплату.
Покажіть їй усе.
Кажу тобі, Дендене, навіть якби я змогла пропустити роботу,
я б усе одно не наважилася це зробити.
Я нічого не тямлю в каякінгу.
Це те, чим вона цікавиться.
Я перечіпляюся, йдучи сходами. Гадаєш, я підіймуся на гору?
Добре, добре.
То де ти вже була?
Гуляла містом.
Але ти сама.
-Так. -З тобою нікого немає?
-Це нічого. -Ти вже їла?
Хвилинку, гаразд?
Синку.
-Привіт, мамо. -Вона сама!
Зараз віднесу їй.
Оксано, комплімент від закладу.
-Оце так. -Гаразд.
Ось вода.
А цей шоколад найкращий у Діполозі. Чесно.
Ого, дякую.
-Дякую. -Ага.
-Сідай, прошу. -Добре.
То як надовго ти тут, у Діполозі?
За п'ять днів лечу додому.
П'ять днів? Ого.
Часу ще багато.
Чим ще плануєш зайнятися? Що у тебе у списку бажань?
Які плани?
Небагато. Щось на свіжому повітрі.
На свіжому повітрі. Як те, що ми робили?
-Так. -Мій брат!
Мій брат може піти з тобою!
Вони просто дуркують.
Не переймайся.
-Ми наполягаємо. -Мамо.
Він піде з тобою.
-Так, Денден піде. -Не нав'язуйте.
-Просто зроби це. Іди з нею. -Гаразд.
Перепрошую.
Ти не проти, якщо я приєднаюся?
Буде весело, обіцяю.
Витиснемо все можливе з цих п'яти днів.
-Добре? -Звісно!
-Так! -Задоволені?
Молодець, бро!
-Ходімо! -Давай.
Дякую. Перепрошую.
У них у крові забагато шоколаду.
Та ні, це чудово.
Я така рада!
Ти був тут раніше?
Доброго ранку, напарнику.
Я мусив попрацювати з документами.
-З документами? -Так, перепрошую.
Я гадала, у тебе вихідний.
Я мав розібратися з дечим.
Усе гаразд, розслабся, я подбаю про тебе.
Просто розслабся.
Приємне відчуття.
Оксано, ти впевнена?
Так!
Дякую, Оксано.
Я готовий.
-Дякую. -Гаразд, давай збиратися.
Знаєш, востаннє до цієї подорожі я була на морі
на своє десятиріччя.
Їхали машиною 13 годин.
Коли мій тато ще був живий,
він завжди говорив про Росію.
Подорожі були нашою мрією.
Першою країною, куди ми збиралися поїхати, мала бути Росія.
Хочеш поїхати сам?
Якось не було можливості.
Знаєш, я впевнена, що твій тато
пишався б твоїми досягненнями.
Але він був би такий радий,
якби ти завжди робив те, що любиш.
Тост?
Проголосити тост?
Я в цьому не дуже…
Я не можу. Ні.
Якщо вип'ю, мене понесе.
Гаразд. Вип'єш воду.
Добре.
Зараз саме той момент,
щоб вхопити життя за яйця, напарнику!
Треба насолоджуватися життям! Ризикувати.
Зробити стрибок віри.
Будьмо.
Гаразд.
Дякую.
Ой лишенько.
Ми так високо.
Це те, що ти мала на увазі під «ризикувати»?
Так!
Так?
Ну добре.
Гей.
Ми зможемо.
Так? Зможемо.
Добре.
Гаразд?
-Так. -Так.
Ну ж бо!
Уперед!
Круто!
Так?
Тобі сподобалося?
-Ти впевнена, що це останнє? -Так, це останнє.
Бо я за, якщо захочеш іще чимось зайнятися.
-Щось спало на думку? -Не хочу забирати в тебе забагато часу.
А то ще твоя дівчина розізлиться.
Що?
Звідки ти це взяла?
У мене немає дівчини.
Ти надто симпатичний, щоб бути самотнім.
Ого, дякую.
Дякую, але…
Розумієш, я ходив на побачення… У минулому.
У мене були дівчата, але…
Вони не розуміють мене. Вони всі однакові.
Одна дівчина навіть зустрічалася зі мною
заради безкоштовних напоїв у кафе.
Геть без сорому!
«Ви можете все пояснити у поліцейському відділку!»
Блессі тебе дечому навчила!
Вона не терпить безглуздих виправдань.
Ще раз дякую за день, напарнику.
Ні…
Ні, прошу.
Це тобі дякую.
Це був чудовий досвід.
Завжди мріяв політати на параплані з татом.
Знаєш, так дивно… На весіллі Ловелла і Монетт
я одягнув льотний костюм.
Знаю, напарнику.
Няня показала мені кілька фото.
Це натякнуло мені, що тобі це до вподоби.
Ох уже ця няня Блессі…
Чесно кажучи, параплана немає в моєму списку бажань.
Я була така налякана.
Я просто хотіла, щоб ти здійснив своє.
Це те, чого хотів би твій тато.
Гора Макілінг кишить кров'яними п'явками, які називаються аліматоками.
Щось мені це вже не подобається.
Якось аліматок присмоктався до його сідниці.
Так, але ми не хотіли привертати увагу.
Тому ми непомітно перейшли на інший бік.
Вхопили запальничку, щоб спалити…
цю істоту. Так.
Я покажу вам ранку.
-Не треба! -Ми не хочемо це бачити.
Схоже, намічається сукоб.
Чому, брат Монетт збирається одружитися?
Ні, дурнику.
Я мав на увазі тебе.
Що таке «сукоб»?
Нічого.
У філіппінській культурі є повір'я,
що рідним братам та сестрам не можна вступати у шлюб в один рік.
Отже, у випадку нашого брата Денніса
його дівчина мусить почекати.
У тебе що, роботи немає? Може, займешся нею?
Лишіть їх у спокої. Може, вони приглянуться одне одному.
Жартую!
Я почекаю.
Жартую!
Гадаю, вона дотримає слова! Кого обходить повір'я про сукоб?
-Вона сказала, що жартує. -Це моя російська дівчинка!
Я створю фан-клуб.
«Ка-Ден».
Сину.
Оксана їде,
тож тобі варто поквапитися.
Про що ти говориш?
Швидше!
Гаразд, добре.
Няню, завтра ми йдемо плавати.
-Ми обидва? -Так, ви обидва.
Добре, ми не проти почекати.
Завтра.
Няню, припини.
Почекаємо.
Ох. Ай.
Яке приємне відчуття.
Ідіть їсти!
Дуже дякую.
Како, виходь з води. Ходімо їсти.
Ходи-но.
Яка ж ти гарна, моя люба.
Іди сюди. Одягни футболку.
Дендене, дивися.
Ми близнюки!
Я З ФІЛІППІН Я З РОСІЇ
Вам личить!
Ходімо. Помираю з голоду.
А зараз будемо їсти руками. По-нашому, «кінамот».
-Зрозуміла? -«Камот» або «камай» означає «рука».
Так, це правда. Так, ми їмо руками.
Це креветка.
Скуштуй.
Дендене.
Дякую тобі за це.
Я цього не забуду, Дене.
Годі, няню. Не кажіть дурниць.
-Я справді сумувала… -Я за тобою теж.
Усе добре.
Няню, нема за що.
Зможете більше часу провести разом.
Моє серденько.
З'їж ще. Дуже смачно.
Просто їжте. Облиште драматизм.
Спробуй манго. Воно солодке. Ось так.
-Гаразд. -Ось так.
Я завжди пам'ятатиму цей день.
Не кажіть дурниць!
Так гарно. Яка краса!
Ти добре провела час за ці п'ять днів?
Авжеж.
З усіх місць, де я була, Діполог найкращий!
Мені було дуже весело.
Чудово, мені теж.
Було так весело…
Взагалі, мені вже давно не було так весело.
Авжеж! З нами стільки всього відбулося вперше.
Так.
Які в тебе плани після повернення в Росію?
Мабуть, знайду роботу.
Тобто,
треба бути реалістом.
Подорожувати дорого.
Так.
Це правда.
А ти?
Я? Що ж, повернуся до ферми і кафе.
Нудно. Звичайне життя.
Знаєш, мені буде важко…
повернутися до минулого життя.
Це точно.
-Ми сумуватимемо, Како. -Я теж.
-Де твоя куртка? -У будинку.
Я піду по неї. Дене!
Дене, стривай. Я піду по її куртку.
Оксано.
Я і моя сім'я…
бажаємо тобі найкращого.
Дякую вам.
Знаєш, я не хочу їхати.
Я дуже сумуватиму за Філіппінами.
Я сумуватиму за нянею.
І за тобою.
Сумуватимеш за мною?
Я теж дуже сумуватиму.
То може приїдеш до Росії?
Я б тобі все показала. Буду твоїм гідом.
Можливо, зможу. Хотілося б!
Гадаєш, у нас є шанс?
Думаю, це залежить від нас.
Можливо, якщо ми знову побачимося.
Гаразд.
Побачимося знову, люба.
Тобто «напарнице».
Побачимось, напарнице.
Я хотів сказати «напарнице», не «люба».
Напарнице.
Бувай, любий.
Твій дідусь збирав їх, коли був у Росії.
Потім вони перейшли твоєму батьку.
Ти знаєш, що батько мріяв поїхати в Росію з тобою.
А ти?
Не хочеш поїхати туди слідом за Оксаною?
Мамо…
Сину.
Я вперше бачу тебе таким щасливим.
Якщо вона є тому причиною,
навіщо впускати її?
Доброго ранку. То як ви спали?
Взагалі, здебільшого добре.
Знаєте, я знаю хлопця,
який чудово б підійшов для цієї роботи.
Він може заснути будь-де.
Навіть на човні. Уявляєте?
Правда?
Хто?
Деннісе!
Оксано!
Що ти робиш у Москві?
-Це тобі. -Дякую.
Але ми переписувалися лише вчора.
Сюрприз!
Так підступно! Ти мав мені сказати.
Я отримав туристичну візу швидше, ніж очікував.
Потім мама і брати
сказали, що подбають про кафе.
-І ще була знижка на квитки… -«Усе поясните у відділку».
Я просто хотів побачити тебе,
щойно зможу.
І от я тут.
То як надовго ти приїхав?
Десь на два тижні.
Використаємо їх по максимуму. Я візьму відгул. Як тобі це?
Гаразд. Добре.
Я гадала, ти захочеш це побачити.
Оце так.
Точно як ті, що є в мене.
Тато хотів би це побачити.
Зайдімо всередину.
Краса, правда?
Так, це…
Дуже гарно.
Але…
немає нічого…
гарнішого, ніж ти.
Оксано, ти така прекрасна людина.
Просто будучи собою.
Без зайвих зусиль.
Ти надихнула мене…
подивитися у вічі моїм страхам.
І знову зажити.
Деннісе…
Саме тому я здолав цей шлях.
Усі 8953 кілометри
з Діпологу до Москви.
Тому що я ні до кого не мав таких сильних почуттів
за все життя.
Тому я хотів познайомитися з твоїм батьком.
Щоб спитати дозволу.
Оксано, я кохаю тебе.
Я кохаю тебе.
Ти будеш моєю дівчиною?
Так! Звичайно, так.
Так!
-Так? -Так!
Так!
Оце так.
Так.
То я можу…
Називати тебе «любою».
Взагалі, я першою назвала тебе так
у Діполозі.
Так.
Я кохаю тебе.
Я теж тебе кохаю.
-Так. -Так, люба.
-Чудово. -Подобається?
-Звісно, я знаю свої робочі сторони. -Чудово.
Я не маю робочих сторін, та це неважливо. Фото з пахвами!
Так. О боже! Який гарний знімок!
-Постривай секунду. -Так!
-Зробімо кумедну фотку, сестро! -Гей!
Ще одну!
Ось так.
Нарешті хтось говорить тагальською! Мої мовні потуги тут — це щось.
Їх так важко зрозуміти.
Денніс.
Роза.
Роза. Розкішна.
-Хто цей чоловік? -Боже, ти знову ревнуєш?
Це Денніс. Він філіппінець.
Так, пане, філіппінець.
Приємно познайомитися.
-«Розкішна»? -Що тебе шокувало? Хіба це дивно?
Просто порадій за мене. Це його прізвисько для мене. «Розкішна».
Хіба це неправда?
До речі, Деннісе, це Сергій,
мій чоловік.
Не може бути. Неправда.
-Він твій чоловік? -Так. А що?
Так! Хіба не видно, що ми цим займаємось?
Будь-де, будь-коли. Правда?
Боже, це напрочуд приємно.
Не роби таке обличчя!
Ми робимо це кожен день он на тій алеї.
Привіт, я Оксана.
Оце так лялечку ти собі знайшов.
Приємно познайомитися.
-Вона наче лялька. -Ходімо.
-Я зроблю фото…Так! -Зараз? У стилі ню?
-Що ти робиш? -Ходімо!
-Хай щастить, Розкішно! -Гей! Зупини машину!
Любий?
-Так, люба? -Що ти там робиш?
Мені тут добре. Не хвилюйся.
Припини, спи тут. Спи на ліжку.
Зі мною все гаразд, люба.
-Ти будеш спати на підлозі? -Усе добре.
Чекай, усе добре.
Люба, коли я зможу побачитися з твоїм батьком?
Любий, скажу чесно.
З тих пір, як я повернулася в Москву, я його не бачила і не розмовляла з ним.
Справді? Я впевнений, що він дуже сумує за тобою.
Просто є дуже багато речей, на які у нас різні погляди.
І я не думаю, що ти йому колись сподобаєшся.
Люба,
ми з тобою через багато пройшли.
Мене зараз ніщо не налякає.
Гаразд.
Зателефоную батькові.
Дякую.
Ого. Величезне і дуже гарне місце.
Ласкаво прошу до мого рідного міста.
Давай пошукаємо таксі.
-Не треба таксі. -Справді?
-Чому? -Нас підвезуть.
Люба?
Добрий день, принцесо.
Не називай мене так. Говори англійською, добре? У нас гість.
Люба?
Оксано?
Деннісе? Йди сюди.
Іди сюди!
Віддай йому багаж.
Це Максимов. Максимов, це Денніс.
Радий зустрічі, пане. Дякую.
Люба, я не знав, що ти багата.
Я не багата. Мій батько багатий.
Сюди.
Так, пане. Ви дуже високий.
Деннісе.
Деннісе, любий, ми приїхали.
Деннісе, прокидайся! Ми на місці.
Це мій дім.
Такий великий будинок.
Командире.
Отже, це мій дім.
Оце так.
Пам'ятаєш, я казала?
Тато полює на ведмедів
і…
Він авторитетний стрілець у птахів в усій Росії?
Тепер маєш доказ.
Це мамина ваза.
Вона зробила її на подарунок тату.
Ходімо, покажу тобі її портрет.
Вона дуже гарна.
Дякую.
-Що це було? -Мабуть, тато.
Ходімо, познайомишся з татом.
Коронний прийом тата. Кидок з плеча.
Привіт!
Погляньте, хто у нас тут!
Тату…
Принцесо, ти схудла.
Я так не думаю.
-Як ти, тату? -Добре.
Але ми надто довго не бачилися.
Так… Деннісе?
Тату, це мій хлопець, Денніс.
Ми познайомилися на Філіппінах. Деннісе, це мій батько, Федір.
Для мене честь зустрітися з вами.
Самбо.
Може, іншим разом.
-Страва на столі. -Добре.
Ходімо до столу.
Нагадай, як тебе звати? Дмитро?
Денніс Меркадо, пане. З Філіппін.
Дякую.
Нагадай-но мені…
Що ти тут робиш?
Тату.
Я тобі телефонувала, так?
Він хоче з тобою познайомитися, пам'ятаєш?
Власне, це від нього.
Це наш бренд, Tabléa.
-Хочете спробувати? -Молодець.
Я… няня Блессі!
Я чув, вона раніше тут працювала.
Так!
Вона зараз працює в нас у Діполозі.
Добре!
Коли помер мій батько, я взяв на себе керування бізнесом.
Очікувано.
Оксана…
Вона розповіла мені, що ви продаєте горілку.
Так!
Горілка!
Несіть горілку.
Пане…
Усе добре.
Ого.
Це наш бренд «Почет». Означає «шана».
Виглядає знайомо.
Так, їх продають у Москві та Вологді.
Ось чому.
Ти п'єш?
Ні, пане.
Так, пане, але…
Лише трохи. Не надто багато.
Трохи.
Трохи? Це трохи? Ого.
Може, пізніше, пане.
Давайте спершу поїмо.
Може згодом.
Ніхто в нашій країні не відмовляється від «Почету».
Дивися.
Чорт.
Добре, еге ж?
Ми приготували це частування на честь твого повернення.
Дякую, тату.
-То їжте! -Стільки страв.
Ого.
Облиш, ти можеш впоратися з більшим.
-Тобі не до вподоби вигляд наших страв? -Годі, тату.
А як щодо риби?
Тобі подобається риба?
Так, пане. Риба.
То завтра
підемо на рибалку.
Це Катя?
Так.
Вона виглядає так по-королівськи, чи не так?
Вона справжня принцеса. Зараз покажу тобі її фото.
Це моя Катя.
Люба, якщо ти…якщо ти не проти…
Як це сталося?
Аварія поїзда.
Вона їхала у Москву танцювати балет у Большому театрі.
Батько був проти.
Вона хотіла жити у Москві.
Хотіла з'їхатися зі своїм хлопцем.
Та жити у Москві. Тато не схвалював це.
Але вона стояла на своєму.
У ніч перед її від'їздом ми випили.
Пам'ятаєш, я випила чарку біля водоспаду в Діполозі?
Так.
Це з пляшки, яку вона не допила.
Ого.
Цікаво, як ти переконала батька дозволити тобі піти у похід.
Я впевнений, він став більше опікуватися тобою.
Власне, ніяк.
Я просто поїхала. Він не мав вибору.
Люба, як ти?
Як ти почуваєшся?
Як-не-як, ти тут давно не була.
Так.
Що ж, це місце навіює багато спогадів.
Але я можу поділитися ними з тобою.
Цією частиною себе.
Я радий бути тут з тобою.
Пане Деннісе, я відведу вас до вашої кімнати.
Ходімо.
Ідіть до своєї кімнати.
Денніс Меркадо не вміє пити.
МАЄ КАФЕ І КАКАО-ПЛАНТАЦІЮ. НЕ МУЖИК. НЕ ЇСТЬ НОРМАЛЬНУ ЇЖУ. НЕ ВМІЄ ПИТИ.
Виглядаєш втомленим. Усе добре?
Так, усе добре.
Мабуть, я ще не звик до спальні.
Хто б міг подумати, що в тебе будуть проблеми зі сном.
Ого. Стільки машин сьогодні.
Так, просто як на Філіппінах, правда?
Я сумую за Філіппінами.
Пане, а ви колись були на Філіппінах?
Ні.
Тату, в Діполозі так гарно.
Там стільки всього можна робити.
Можна подорожувати островами. Там є гарний пляж.
Можна зайнятися підводним плаванням.
Але параплани? О боже.
Поза конкуренцією.
Ми були так високо, я так налякалася.
Кажу тобі, я б відмовилася, якби Денніс мене не підбадьорив.
У неї є список бажань, і ми викреслювали з нього пункти.
І що в її списку бажань? Померти молодою?
Перший улов за день. Непоганий початок, правда?
Оце так.
Молодець, тату.
Побачимось за обідом.
-Непогано, пане. -Гаразд.
-Молодець, тату. -Дякую, сонечко.
Добре.
Деннісе.
Твоя черга.
Добре.
-Щось клює? -Клює?
Молодець! Так швидко.
Може, використаємо для барбекю. Може бути трохи жорстким.
Пане, щось велике.
Подивися.
Рукавиці. Окуляри.
Повне вбрання.
Це мої!
Гаразд, цього разу точно клює.
Деннісе, я справді знімаю перед тобою капелюх.
Ти унікальний.
Перепрошую, пане. Пробачте.
Тату, тільки не сварися, гаразд?
Ти з ним не виживеш у лісі.
Тату, я обов'язково врахую твою думку,
якщо ми вирішимо переїхати до лісу.
Нові смаки «Почету».
Нові смаки?
Працював над ними, відколи ти поїхала.
Насіння льону і кориця.
Налий йому маленьку чарку. Він п'є мало.
Усе добре. Налийте мені так само.
Я впораюся.
За моїх дочок.
Катя любила льон, Оксана полюбляє корицю.
Я хочу, щоб ви обидва відчували, що ти є частиною родинної спадщини.
Люба, ти мені не казала, що полюбляєш корицю.
Тому що я її не люблю, тату.
Ти все наплутав. Я терпіти не можу корицю.
Ти забув?
Але це…
Пане, це гарний сюрприз. Дуже добре.
Смачно.
Пробач, принцесо. Твій батько старіє.
Він утрачає пам'ять.
Знаєте, пане, якщо…
Я можу запропонувати шоколад?
Ви маєте спробувати шоколад.
Я впевнений, Оксані би сподобалося. Але…
Пане, це добра кориця. Ого! Кориця. Так.
-Можна мені ще? -Можеш випити мою.
Налий йому, скільки він хоче.
Хоч усі пляшки.
Люба?
Ого, гаразд, пане. Дякую.
З тобою усе гаразд?
Вибач за це непорозуміння, люба.
Це не твоя вина. Мені шкода, що тебе було втягнуто.
Я тут трохи побуду, добре?
Гаразд.
Любий, це філіппінська страва?
Так!
Свинина та риба. Цікаво. Що це?
Секрет.
Скажу згодом.
-Гаразд. -Гаразд.
-Не буду турбувати. -Добре.
Люба, одне запитання.
Твій батько любить перці?
Так, духмяні — дуже.
Я не дуже люблю, а він обожнює.
Кладе цілу купу.
Добре.
Зрозуміло. Добре. Побачимося пізніше. Буду готувати, добре?
-Добре. -Добре.
Сподіваюся, він не розчарує.
Тату, він тебе здивує.
Готово!
-Ого. Виглядає апетитно! -Так.
Це фірмова страва мого тата.
Вона містить свинину на грилі та мариновану рибу.
Ми називаємо це сінуглав.
Запевняю вас, пане. Це чудова страва, найкраща.
Тату, з тобою все гаразд?
-Пане? -Ти як?
-З тобою все гаразд? -Пане?
-Пане! -Можна води?
Пане!
Пане, що з вами?
Що ти туди поклав?
Каєнський перець, чилі та паприку.
-Що? -Дайте йому води.
Пане, як ви? Ти казала, що тато любить перці.
Я сказала «духмяний перець», не всі види перців.
-Дай-но я спробую. -Пане, лише дихайте.
Надто гостре!
Молока, будь ласка, швидше.
Це твоя ідея, так?
Ні, пане!
Ні, пане, вибачте. Будь ласка.
Будь ласка, пробачте. Мені дуже шкода.
Я просто хочу…
вибачитися за…
те, що сталося.
Ми з Оксаною…
не порозумілися.
Тату, це не його вина.
Можливо, зараз ви можете випити зі мною.
Я тобі покажу, як п'ють у нас у Росії.
П'ється за одним заходом.
Будьмо.
Так! Чудово.
Ось так.
Так, пане.
Знаєш, як кажуть.
«Птах не може літати з один крилом».
Тож другий раунд, еге ж?
Любий, ні. Тата неможливо перепити.
Він ніколи не п'яніє. За ним неможливо встигнути.
Усе гаразд, люба.
Я впораюся з цим.
Не кажи, що я не попереджала.
Можливо, принцесо, ти залишиш нас наодинці, щоб ми поговорили як чоловіки.
Гаразд. Розважайтеся.
Люба.
До дна, Деннісе.
Ось так.
Є інша приказка.
О ні.
«Бог любить трійцю».
Стільки приказок, пане.
Надто міцне.
Добре, пане. Дуже добре. Дякую.
-Поїхали. -Добре.
Один, два, три.
Зараз ти починаєш розуміти.
Дуже міцно.
Це той раз, що має значення.
Добре, чи не так?
Пане, тайм-аут.
Ти звикнеш, коли більше часу проведеш у Росії.
Гаразд, пане, буду чесним.
Спочатку…
Я боявся вас.
Так, пане, я вас боявся.
Лише погляньте.
Цей будинок — коли я увійшов,
побачив трофеї, картини.
Це дуже лякає, пане.
Так.
Але, пане, я бачу це.
Ось тут. Цю вазу.
Цю вазу, яка тут так недоречна.
Ця ваза є сувеніром. На згадку про мою померлу дружину.
Я завжди дарував їй букети з 51 троянди.
Вона сама зробила цю вазу, щоб ставити туди квіти.
Бачите? Пане!
Я знав це!
Я знав це. Я бачу це у вас.
Тут є ніжність.
У вас є ніжність.
Так само, як у цій вазі. Так само, як у цій красивій вазі з рожевими квітами.
Пане…
Я кохаю Оксану.
Пане, я кохаю вашу дочку. Присягаюся.
Я кохаю вашу дочку.
Не ускладнюйте це, будь ласка.
Тому що, пане, кохання є кохання.
Чорт.
Ти невдаха.
Усе, що ти зробив, відколи приїхав сюди — провал.
Ні, пане. Вибачте.
Годі вибачатися.
Просто забирайся.
Іди геть!
Забирайся!
РОЗКІШНА
Привіт, друже…
Що трапилося? Виглядаєш, наче програв парі.
Землячко!
Розо? Що ти тут робиш?
Це мій заклад. Я власниця. Тому він і називається «Розкішна».
Ого.
Де твій чоловік? А то знову ревнуватиме.
Він мене залишив. Пішов на полювання. Ми не розмовляємо.
Тост за всіх філіппінців, яким розбили серця росіяни.
Будьмо.
А що у тебе?
Через що посварилися з Оксаною?
Справа не в ній.
А в її батькові.
Я нічого не можу зробити як слід…
у його присутності.
Усе псую.
Я мав план, і він провалився.
Потім я вирішив плисти за течією, але припустився помилки.
Цього разу не знаю, як все виправити.
Усі батьки суворі.
Неважливо, чи вони філіппінці, чи росіяни.
Жоден чоловік не буде достатньо добрим для їхніх дочок.
Жоден. От взяти мого батька.
Він постійно говорив мені: «Сергій просто тебе покине!»
Але поглянь, як сильно він мене кохає.
Надто сильно!
Це задушливо.
Він постійно сумнівається в мені, думаючи, що я зраджую йому за його спиною.
Я відчуваю бажання довести його правоту.
Може, дійсно це спробувати.
Не треба!
-Чому? -Не роби цього.
-Що ти маєш на увазі? -Одягни.
Ти про що?
Я не хочу одягати! Що тобі до цього?
-Ай! -Досить!
Боже! Бачу, тобі до вподоби БДСМ.
Моє стоп-слово — «кукурудза».
-Що? -Кукурудза!
Розкішна!
-Прокидайся! -Ти вдома?
-Чорт! -Розкішна!
-Хутко! Сюди. -Розкішна.
Сюди! Тобі сподобається.
Так?
Я дуже скучив.
Не можу без тебе жити.
Гаразд, коханий. Я пробачаю тобі.
Коханий, що ти зі мною робиш?
О Боже. Так!
Боже, любий!
-О Боже! -Так.
Давай продовжимо в душі!
Деннісе! Я так хвилювалася.
Де ти був?
Вибач…
Просто трохи випив.
Це мені?
Дякую.
Люба, ми можемо поговорити?
10, 11, 12…
-Мені шкода… -Любий, знаєш що?
Ці квіти були б ідеальними для мами.
Знаєш, у Росії ми даруємо непарну кількість квітів живим,
а парну — мертвим.
-Давай поставимо у воду. -Гарно. Люба, я…
Знаєш, я просто…
Я просто хочу сказати…
Сказати, що…
Люба, я… просто хочу вибачитися.
За те, що сталося.
-Протікає. -Ось.
У мене є хустка.
Що…
Що це в біса таке?
То з ким ти був минулої ночі?
Я не знав, куди піти і…
-Я ходив до «Розкішної». -Розкішної?
Роза! Роза, філіппінка.
Та, що позувала? Ти провів з нею ніч?
-Між вами щось було? -Ні!
Люба, я не знаю. Ми були такі п'яні.
Як ти міг так вчинити? Я гадала, ти мене любиш.
Я дійсно люблю тебе, люба! Дуже сильно.
Просто нічого не пригадую з минулої ночі.
Але я знаю, люба, що я сказав їй,
що хочу довести твоєму батьку, як сильно тебе кохаю.
Присягаюся, я це казав. Присягаюся, люба.
Це доводить, що ти недостатньо мене кохаєш!
Люба!
Люба.
Люба. Прошу, давай поговоримо.
-Ми можемо поговорити? -Ваш батько чекає.
Люба!
Оксано.
Деннісе.
Я хочу переконатися, що майбутній чоловік моєї доньки
достатньо мужній, щоб її захистити.
Отже, я викликаю тебе.
Ви мене викликаєте?
Пане, ні. Пане, я не хочу боротися з вами.
У чому справа? Злякався старого?
Пане…
Пане, прошу. Жодної боротьби. Я просто хочу…
Можеш довести татові, як сильно ти мене любиш.
Денніс може позмагатися, тату.
Він змагатиметься з тобою, тату.
Ну ж бо!
Почнемо!
Оксано!
Твій батько…
Оксано!
Пане! Я здаюся, пане. Годі.
Пане.
-Я не хочу з вами боротися. -Давай.
Пане.
Пане, я не…
Я не хочу боротися, пане. Прошу.
Оксано.
Пане, благаю. Досить.
Пане. Досить.
Оксано!
Пане!
Оксано!
Прошу, припиніть.
Пане, досить!
Отже, ти маєш контролювати дихання.
Тримаєш руку.
А потім…
Стріляєш!
Давай, спробуй.
Ні, ти не зарядив як слід.
Візьми цю.
Знаєш,
мій батько брав мене на полювання,
відколи мені було 13.
Це було наче ініціація.
Традиція.
Щоб довести, що я дорослий і здатний забезпечити сім'ю.
Але менше з тим.
Спробуй ще.
Добре!
Ще раз.
Краще.
Молодець.
Отже…
Приєднаєшся до мене завтра?
На полюванні на ведмедя?
Добре, пане. Матиму за честь.
Добре.
Я подбаю про дозвіл.
Готуйся.
У Росії є чотири види ведмедів.
Камчатський, уссурійський, білий ведмідь і євразійський ведмідь.
Це місце полювання на євразійського ведмедя.
Євразійський ведмідь уміє пристосовуватися.
Він також сумнозвісний тим, що нападає на людей і вбиває їх.
Тож ми підемо в розвідку по черзі.
І просигналимо один одному, якщо побачимо.
Пам'ятай, якщо це станеться, стріляй у серце.
І не промаж.
Камчатський ведмідь смертельно небезпечний.
Або він нас, або ми його.
Пане, хіба ви не казали, що це мисливське угіддя
для полювання на євразійського ведмедя, а не іншого?
Так.
Саме так я і сказав.
Пане?
Гаразд, пильнуй тут.
Я піду огляну периметр.
Ви впевнені, пане?
-Абсолютно. -Може, мені піти з вами?
Ні, ми маємо підтримувати один одного, щоб пройти через це.
Я буду на периметрі, ти пильнуй тут.
Гаразд, пане.
Буду тут наодинці.
Добре.
Пане, далеко не відходьте.
Якщо ви з Деннісом закохані, я не стану вам на заваді.
Мені шкода.
Але я така чарівна.
Це хрест, який я змушена нести все життя.
Така велика проблема.
Не можу товаришувати з чоловіками.
Вони завжди в мене закохуються.
Я хочу, щоб Денніс був щасливим.
Гей! Але Денніс не належить до них.
Він тебе дуже кохає.
І нічого не сталося.
Геть нічого.
Абсолютно.
Кукурудза! Це твоє стоп-слово! Ні!
Ненавиджу тебе!
Завжди граєшся в неприступну.
Я не можу.
Я кохаю Оксану.
Просто вбий мене.
Адже робити їй боляче нестерпно.
Росія.
Я приїхав здалека в Росію.
Я навіть задобрюю її батька.
Оксано, я тебе люблю. Ось так сильно я її люблю.
Добре, гаразд. Ти знайшов своє кохання. Це справжня любов.
Це божевілля.
І після того, що ти робив із моїм тілом, ти мене отак лишаєш?
Нічого не вийшло.
Мої чари не діють на тебе. Боже! Деннісе, як ти смієш?
Бодай тебе. Ти мене лише вимотав.
Якого біса?
Ти спиш? Якого лиха.
Гей! Прокидайся!
Він помер?
Ні, живий.
То нічого не сталося.
Денніс спав. Прошу, повір мені.
-Він спав? -Так.
-І ти не могла його розбудити? -Так!
Не могла. Думала, він помер.
Я тобі вірю.
Ти маєш мені повірити.
Пане!
Деннісе! О Боже. Що сталося?
Люба, ми…
На нас напав ведмідь!
Ведмідь?
Так.
Де тато? З ним усе гаразд?
Можливо, варто почекати, що скаже лікар.
-Так? -О ні…Сподіваюся, з ним усе буде добре.
Я маю тобі дещо розповісти.
Сьогодні я була в «Розкішній»,
говорила з Розою.
Вона сказала, що нічого не сталося, і ти проспав усю ніч.
Справді?
Вибач, що сумнівалася в тобі.
Нічого!
Нічого, люба.
У вашого батька множинні переломи.
Він у стабільному стані.
Але, боюся,
він повністю не оговтається після цього.
Тату…
І ще одне.
Я проглянув його медичну книжку. У ній сказано, що йому поставили діагноз —
рання стадія Альцгеймера.
-Альцгеймер? -Так.
Тож жодних напружених занять. Чи спостерігали ви ознаки втрати пам'яті?
Або труднощі з запам'ятовуванням нової інформації?
Навіть забудькуватість?
Так.
Завжди пильно стежте за ним. Перепрошую.
Чому ти не казав мені про Альцгеймер?
Не хотів нав'язуватися.
Ти подорожувала світом, шукала себе.
Здається, ти була в такому доброму стані,
я не хотів тебе турбувати.
Цим я зобов'язаний Каті.
Тату, але ти мав мені сказати. Я б повернулася з подорожі.
Я мала поїхати додому, бути поруч.
Ні, тут є лікарі, медичні прийоми.
Але цього замало.
Знаєш,
я поважав твоє рішення поїхати, коли ти це зробила.
Я дуже нагадував тобі про її смерть, так?
Я розумів це.
Я мав підтримати її рішення поїхати в Москву.
Я так і не встиг попросити в неї вибачення.
Вона померла з тяжким серцем
через мене.
Ні, тату, ні.
Я лишила тебе сам на сам,
коли тобі боліло набагато гірше, ніж мені.
Мені так шкода.
Ні, послухай, я твій батько.
Не хвилюйся за мене.
Якщо вже говорити,
то це я маю хвилюватися за тебе.
Тату, обіцяю, я тебе ніколи більше не покину.
Вибачте, якщо я вас обох підвів.
Я знаю, іноді я це показую дивним чином,
але я дійсно лише батько, який любить своїх дочок.
Хоче їм найкращого.
Принцесо.
Усе буде добре.
Я люблю тебе, тату.
Усе добре.
Ласкаво просимо додому, тату!
Нарешті я встав з лікарняного ліжка.
Випробувальний строк.
Лікар наказав пробувати потрохи.
Розумієш?
Я серйозно. Хтось телефонує.
Привіт, тітонько. Привіт, няню.
Привіт!
Доброго ранку вам!
Како! Ти нарешті вдома.
Привіт, Федоре! Вам краще?
-Так. -Мастіть спину йодом, добре?
Від болю.
І їжте багато супу, пийте багато води.
-Гаразд. -Одужуйте, Федоре!
Дякую.
-Сину! -Мамо!
Як твоя рука?
Усе гаразд, мамо.
А хто ця чарівна леді?
Ваша сестра?
Ні.
Я мама Денніса, Тельма.
А ви, мабуть, Федір.
Приємно познайомитися.
Ви теж приємний.
Тобто…
Мені приємно познайомитися. Одужуйте швидше.
-Краще тобі піти, мамо. -Бувайте.
-Бувайте, тітонько! Бувай, няню! -Бувай!
Добрий день, пане, я дещо для вас маю.
Гаразд.
Пане.
-Ось так. -Виглядає знайомим.
Ми це їли, коли дочки були маленькими.
Я отримав рецепт від няні Блессі.
Не варто було, але дякую.
Я чув, що шоколад допомагає при Альцгеймері.
Знаєш, ти досить добре готуєш
без рецептів.
Радий це чути, пане.
Вибач, що змусив пройти тебе через усе це.
Ти мені не дуже сподобався, коли вперше прийшов сюди.
Ви дали це зрозуміти, пане.
Ви не соромилися це показати.
Я не був готовий довірити тобі свою доньку, але…
ти довів мені протилежне.
Ти був наполегливим,
і я цим захоплений.
Чесно, пане,
з огляду на все, через що ви змусили мене пройти,
мені було б легше лишити вас наодинці з ведмедем.
Попри все,
здається, я не можу вас ненавидіти.
І я знаю, чому, пане.
Тому що я бачу в вас свого батька.
І…
я…
Я дуже сумую за татом.
А ви нагадуєте мені про нього.
Тому я хотів з вами потоваришувати.
Я не хотів вас підвести.
Ти мені зараз, як син.
Інакше я б не взяв тебе на полювання на ведмедя.
І справді, я хотів би попросити тебе лише про одне.
Пообіцяй мені.
Дбати про мою доньку.
Так, пане.
Звісно.
Я теж цього хочу.
Я зроблю все, що найкраще для неї.
І я знаю, що для неї найкраще, якщо в неї є батько —
живий і здоровий.
Ви їй потрібні.
Завезеш мене всередину, Деннісе?
Я хочу тобі дещо показати.
Гаразд, пане.
Деннісе.
Дістанеш дещо для мене?
Так, пане.
Дай мені пляшку Петровської горілки.
Прозора посередині.
-Так. -Ця?
Ця.
Це пляшка мого батька.
Її не відкорковували
п'ятдесят років.
Я б хотів віддати її тобі.
Ні, пане…
-Пане, ви… -Звісно.
Відкоркуєш за особливої нагоди.
Дякую, пане.
Дякую.
Вони голодні.
Ось так.
Пам'ятаєш, у Діполозі
я спитала у тебе, чи є в тебе дівчина.
Я так нервувала! Я не була готова почути «так».
О боже.
Хіба не було очевидно, що ти мені подобалася?
Не знаю.
Ти такий гарний і…
Ти занадто мені лестиш.
Може, й так.
Але знаєш, що остаточно мене переконало?
Коли я побачила тебе в Москві.
Я зрозуміла тоді,
у магазині матраців,
що це не просто інтрижка.
Люба, я скоро поїду з Росії.
Я провела ці два тижні з тобою по максимуму, любий?
Боже…Чому ти взагалі питаєш?
Звичайно. Все було того варте. Ти й гадки не маєш.
Ти зробив мене такою щасливою.
Ти знаєш, що я б залишився тут з тобою, якби була можливість.
У цей час тобі потрібно якнайбільше допомоги.
Я хочу бути поряд.
Чому б нам не одружитися прямо зараз?
Одружитися?
Ми одружуємося?
Сукоб.
-Пам'ятаєш? -Так. Гаразд.
І ми з твоїм татом порозумілися.
Не хочу це зіпсувати.
Ти знаєш, що ми маємо робити, так?
Так.
Бути відданими і жертовними.
Це те, чого я в тебе навчилася.
Але зараз моя черга взяти відповідальність за батька і нашу сім'ю.
Так.
На твоєму місці я б зробив те ж саме.
Знаєш, коли мій…
Коли тато помер…
Я не міг сказати все, що хотів.
Тому кожного дня я бажаю, щоб він досі був поряд зі мною.
Отже, заради тих, кого ми любимо,
треба цінувати кожен момент.
Я кохаю тебе.
Оксано, я кохаю тебе.
Це все настільки погіршує.
Тату!
Принцесо!
Що ти там робиш? Ти спав?
Я не можу заснути весь день.
Тобі треба відпочити.
Мені багато над чим було подумати.
Мені теж.
Тату, ми з Деннісом вирішили…
піти своїми шляхами. Принаймні зараз.
Принцесо…
Я не хочу, щоб ти марнувала час
і шкодувала про втрачені шанси.
Ти знаєш, я любитиму
того, кого ти обереш любити.
Я справді це ціную, тату.
І Денніс також, але…
Надто пізно. Йому треба їхати у Філіппіни.
Добрий день, пане.
Деннісе.
Хочеш усередину, тату?
Ні, я впевнений, що вам обом є про що поговорити.
Я трохи затримаюся.
Я піду в будинок, пане.
Я повернуся до тебе, добре?
Добре?
Це ще не прощання,
тож я не казатиму: «Бувай, любий».
Чекайте. Ідіть-но сюди.
Пане?
Я лише…
хотів подякувати вам за все.
Бережіть себе, добре?
Ні, стривай.
Я прийняв рішення.
Тож краще тобі уважно послухати.
Деннісе, якби в тебе була можливість,
ти б лишився в Росії з моєю донькою?
Так, пане.
Звичайно.
Добре, тоді справа вирішена.
У «Почеті» зненацька звільнилася посада віцепрезидента з основної діяльності,
і я беру тебе на роботу.
Гадаю, у тебе є відповідний досвід у Tabléa.
Про інше розповім
та організую документи.
Пане, це…
Це фантастична пропозиція.
-По рукам. -Дякую, пане.
Дякую. Я не підведу.
Дякую.
Знаєш, це ще не все.
Що?
Лікар порадив мені відійти від бізнесу.
Зосередитися на одужанні.
Тож…
Я звільняюся і переїжджаю
на нашу стару дачу в селі.
Ні, це надто далеко. Як ти житимеш там один?
Я тут, Денніс тут. Ми можемо подбати про тебе.
Немає про що хвилюватися.
Я візьму своїх помічників і персонал із собою.
Принцесо.
Ти не заслуговуєш на те, щоб провести решту свого життя прив'язаною до мене.
Ти маєш жити своє життя.
Робити, що хочеться.
Як хотіла твоя сестра.
Знаєте, це дуже нагадує мені моє просте дитинство.
Зі мною все буде добре.
Тату, лише зателефонуй — і я швидко приїду.
-Я часто приїжджатиму. -Добре. Так і роби.
Пане, гадаю, зараз саме час відкоркувати це.
Так? Добре.
За Федора.
Ми бажаємо вам щастя.
Звичайно, здоров'я і довголіття.
-І вам того самого, любі. -Будьмо!
-Ще по одній? -Ти як?
Дуже добре. Звісно, я тепер росіянин. Ще по одній!
Гаразд.
РІШУЧИЙ, НАДІЙНИЙ, БЕЗКОРИСЛИВИЙ, КОХАЄ МОЮ ДОЧКУ.
Кохає Оксану.
Врятував мене.
Усе так нереально.
Наче ми… уві сні.
Уявляєш? Мій тато знайшов, як нам залишитися разом.
І тому ми…
завдячуємо цим йому.
Сподіваюся, він прийняв правильне рішення.
Хвилююся про нього.
Я теж.
Але все, що я можу зробити…
це дотримувати слова.
І дбати про тебе.
Операція пройшла успішно, генерале Ведмідь?
Так, він пройшов перевірку.
Принцеса у надійних руках.
Ми можемо продовжити нашу операцію без жодних причин для тривоги.
Але нам дійсно потрібно говорити англійською.
Тобі це буде потрібно для наступної операції.
Ваш Альцгеймер був переконливим, пане.
Сумна хитрість.
Але до неї треба було вдатися.
Я радий, що ви знешкодили ведмедя,
адже ми не мали доброї позиції для пострілу.
Я дякую всім святим, що хлопець був таким хоробрим.
Продовжимо спостереження за Ведмежам і Сонним Ведмедем?
Звісно. Тобто, так точно.
І, заступнику.
Ще одне.
Так, генерале?
Сашо.
Хочу, щоб ти знайшов добру доставку квітів
у Діполозі, Філіппіни.
Я хочу надіслати букет.
Дякую.
Декому особливому.
Ось звіт, пане.
Командире.
У ведмежати з'явився друг.
Повторюю: у ведмежати з'явився друг.
Командире.
Ведмежа прибуло до барлоги.
Починаймо операцію.
-Що це було? -Мабуть, тато.
Ходімо, зустрінемось із татом.
Командире? Нульова видимість.
Мене чутно? Командире!
«У вашого батька множинні переломи».
«Його стан стабільний,
але, боюся, він не повністю оговтається від цього випадку».
«У вашого батька множинні переломи».
«Його стан стабільний,
але, боюся, він не повністю оговтається від цього випадку».
Переклад субтитрів: Hanna Voloshyna