Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
POSNETO PO RESNIČNIH DOGODKIH
ATLANTSKI OCEAN, MAREC 1996
NA SEVER
DVA MESECA POZNEJE ALGECIRAS, JUG ŠPANIJE
Ivanov Sirakovu, Sirakov išče prostega soigralca.
Prihaja na levo, gre mimo... Stoichkovu!
Prevzame žogo, jo poda...
In...
Gol!
Kakšen gol, kakšna tekma za Bolgarijo!
Gol! Pojdi domov, Bolgarija, pojdi domov!
Romunija... Sranje!
Poglej zdaj.
Poglej.
- Prav. - To!
- Odlično. - V Ameriko gre.
Ena, dve, tri.
Kupim konja.
Georgi, kavboj.
S konjem.
Grem tja
in poiščem ranč.
Kot v "Dallasu" po TV.
Jaz grem v New York.
Konj in zvezde...
Ne jaz.
Služim.
Georgi,
čakava.
Ne vidijo naju.
Potem greš ti prvi
in jaz pridem za tabo.
Jaz prvi.
Gremo.
Odpluli smo.
Ladja se premika, čutiš?
Gremo.
Amerika.
Dve uri.
Pridem za tabo.
Živjo.
Prijatelj.
Živjo.
Oba pojdita v kabine.
Takole.
Kje je kapitan?
Si ti kapitan?
Jaz, dober človek.
Delati.
V Ameriko grem.
Kupil bom konja.
Georgi, kavboj.
Daj mu vodo in nekaj za pod zob.
Hvala.
Dobro je.
Hvala.
Ti, ven.
Zdaj!
Vstani!
Ostani miren.
Prav.
Dajmo!
- Mirno. - Semkaj.
Pojdi!
Prijatelj?
Prijatelj!
Na pomoč.
Prosim.
Odidi.
Pojdi.
Tu... Ni... Dobro.
Prosim.
Ne tu.
Slišiš?
Prijatelj, jaz prijatelj.
Prijatelj, prijatelj.
Če te bodo videli Tajvanci,
te bodo ubili.
Tajvanci te bodo ubili.
Poslušaj me.
Tvoj prijatelj...
Mrtev.
Žal mi je.
Tajvanci so slabi, zelo slabi.
Mi dobri, Filipinci.
Moj prijatelj je mrtev?
Žal mi je.
Ne tu.
Kje je skrivališče?
Kje?
Počakaj, prosim.
Počakaj tu.
Razumeš?
Prvič smo naredili napako.
Zdaj je drugače.
Rekli bodo, da smo lagali.
Ni dokazov.
Rekli bodo, da smo lagali in izgubili bomo službe.
Allan,
prešibki smo bili.
Poslušaj jih.
- Mislijo, da so nas utišali. - Vodja krova, tam sem bil.
Se spomniš?
- Vem... - Posmehujejo se nam.
Kaj mislijo?
Da smo njihova last.
Saj smo.
Nismo njihova last.
Sveto pismo ima.
Nočem vedeti, kje je.
Če bo kdo odkril, nočem vedeti, kje je.
Tako ne morem ničesar povedati nikomur.
Potem pa...
Edini bom, ki bo hodil k njemu.
Kdo še ve?
Lou.
Potreboval bom hrano in vodo.
Zato vidva...
Če bi kdo od vaju ravnal drugače, mi morata povedati zdaj.
Vedeti moram.
Lahko odideta.
Pridi.
Hrana in voda.
Pridi.
Takoj.
Varno.
Kanada.
Amerika.
Ta ladja,
Kanada.
Kanada, dobro.
Jaz, Romun.
Romunija.
Joel.
Dumitru.
Kanada.
Štiri dni.
Približno štiri dni.
Prijatelj,
ne ven.
Razumeš, prijatelj?
Tu ostani.
Sveto pismo.
Za srečo v Ameriki.
Od moškega, zgradil sem mu hišo.
V Španiji.
Moli.
Ja.
Zdaj moram iti.
Hvala, gospod.
Bolje je brez luči.
Luč ne.
In odpusti nam naše dolge,
kakor smo tudi mi odpustili svojim dolžnikom;
in ne vpelji nas v skušnjavo,
temveč reši nas hudega.
V imenu Očeta, Sina in Svetega Duha. Amen.
"Pozdrav v imenu Jezusa Kristusa.
Če so oči in ušesa
prvi svetovalci človeka,
potem smo tu v nevarnosti.
12. marca..."
Družina?
Družina dobro.
Klical sem iz Španije, žena je dobro.
Težava z majhnim otrokom, vročina.
Majhen otrok?
- Dve leti. - Dve leti.
Družina pomembna.
Zelo pomembna.
Vsak dan čakam, da grem domov.
Kapitan, trije otroci, veš?
Ja.
Trije otroci in star je 34 let.
Pogumno.
Trije otroci in on na morju.
Celo leto.
Družina je najpomembnejša.
Mi smo tu zanje.
Svet ne ve.
Težko življenje za mornarje.
Mi smo tu, družina tam.
Za družino moramo poskrbeti.
Poglej,
kapitan na morju.
Ni doma z otroki in ženo.
On je tu z nami.
Govoriš z ženo o morju?
Tu?
Ja.
Mi, tu, o tem, kar se dogaja na morju.
Včasih.
Jaz nikoli.
Nikoli ne govorim o morju.
Ne ženi ne prijateljem.
Ne otrokom.
Dom je dom,
morje je tu.
Tako je družina srečna.
Reci ženi, da je vse v redu z majhnim otrokom.
Živjo, prijatelj.
Vrnil sem se.
Hvala.
Voda.
Počasi, vse je tvoje.
Hrana.
Zelo
pekoča.
Pogumen si.
Bog opogumlja.
Razumeš?
Ja,
pogumen.
Tvoje Sveto pismo. Kje je?
Smem?
Ja.
Tvoja punca?
Moja ženska, ja.
To je naš najljubši odlomek,
mornarjev.
Ampak glede na to, da si tu
z nami,
je to tudi tvoj odlomek.
"Pravi Gospodu:
'Moje zatočišče in moja trdnjava,
moj Bog, ki vanj zaupam.
Ne boš se bal nočne strahote,
ne puščice, ki leti podnevi,
tudi ne kuge, ki hodi v temi,
ne žela, ki pustoši
opoldne.
Ker mi je vdan,
ga hočem osvoboditi,
branil ga bom,
ker spoznava
moje ime.
Kliče me, pa ga uslišim,
z njim sem, ko je v stiski,
rešim ga
in mu izkažem čast.
Z dolgostjo dni ga nasitim,
pokazal mu bom
svoje rešenje.'"
Dumitru,
Bog ti bo pokazal izhod.
Ja.
Koliko si star?
24.
Mlad.
Ja.
Delam za družino.
Dober človek si, Dumitru.
Hvala.
Tu ni zraka.
Moraš mi zaupati.
Ti
z nami.
Filipinci dobri?
Filipinci, ja.
Ampak
molči.
Tiho.
Če te najdejo drugi,
te bodo ubili.
Potem
Filipinci v težavah
s Tajvanci.
Samo nekaj dni, prav?
Ti
ostani tu.
Ja.
Za molitev k Bogu.
Sveto pismo.
Gospod,
prosim,
luč.
Ne.
Zelo nevarno.
So
trenutki,
ko se znajdemo v temi.
V tako temni temi,
da ne vidiš ničesar,
celo svojega srca ne čutiš.
Potem
pa svetloba prebije temo.
In si rečeš:
"Vrni mi temo."
Jutri
se bom vrnil.
Se spomniš tistega filipinskega duhovnika iz Algecirasa?
Očeta Pedra?
"Dragi oče Pedro,
pozdrav v imenu Jezusa Kristusa.
Če so oči in ušesa
prvi svetovalci človeka,
smo tu v nevarnosti.
12. marca so naši nadrejeni
vrgli dva slepa potnika v morje.
Menimo, da sta mrtva.
Potem pa je pred dvema dnevoma
z ladje izginil še en slepi potnik.
Menimo, da so ga ubili.
Na krovu je še en slepi potnik, ki smo ga skrili,
da bi se ognili podobni tragediji.
Prosimo te za pomoč.
Izgubljeni smo.
Na tej ladji so prelili že dovolj krvi."
Vodja krova...
Potrebujemo nekakšen dokaz. Nihče nam ne bo verjel.
Dokaz?
Dokaz, da se stvari dogajajo na ladji in da smo jih videli.
Ta zgodba se lahko konča na dva načina. Prvi je naslednji.
Ko se približamo pristanišču, mu bomo pomagali z ladje
in nihče poleg nas ne bo vedel nič o tem.
Ali pa...
Našli ga bodo
in vedeli, kdo mu je pomagal.
Ne moremo jih premagati.
Denar imajo.
Kdo v pristanišču bo poslušal štiri filipinske mornarje?
Očetu Pedru zaupam.
Poslušali bodo božjega človeka.
Ob službe bomo.
Vse bomo izgubili.
Allan,
spomnim se, da sem v otroštvu
hodil z mamo v cerkev
in tam sem vedno slišal:
"Bog je mogočnejši od zla v svetu."
Mislil sem,
da je zlo velika reč, kot megla nad nami,
ki prekriva vse in nas preusmerja proč od Boga.
Ampak motil sem se.
Gre za
veliko malenkosti, ki so povezane.
Ni velikega zla,
veliko majhnih stvari ga ustvari.
Allan,
rad bi vedel, ali ti lahko zaupam pri tem.
Lahko mi zaupaš.
Govoril bom s kapitanom in mu rekel, da moraš poklicati domov.
Ko bomo prispeli v Kanado,
bosta z Bernardom poslala pismo.
Joel?
Prijatelj?
Joel?
Vodja krova! Težavo imamo.
V strojnico moraš priti.
- Kako veš, da ne laže? - Dobro se razumeva.
- Koliko časa? - Tajvanec pravi, da eno noč.
Vedo za moškega.
Samo najti ga morajo, preden prispemo v Kanado.
Zavlačujejo.
Misliš?
Ne vem.
To ni edina težava.
Glavni inženir je spremenil mojo nočno izmeno.
Nocoj dela tajvanski inženir.
Videl te bo, če boš šel s hrano.
Vejo.
Eden od nas je.
Eden od nas je govoril s Tajvanci.
Vodja krova.
Pridi.
Vodja krova.
- Je vse v redu, vodja krova? - Ja.
- Si nehal delati? - Nehal.
In zdaj kava.
Kava.
Tu midva pijeva kavo. Z Allanom.
Jaz in dva Filipinca.
Allan, odličen glasbenik.
Jutri poje na zabavi, veš?
Ja.
Preden si prišel,
sem prosil Allana, naj mi zapoje. Noče.
Ne bom odšel, če Allan ne bo pel.
Razumeš, vodja krova?
Allana sem prosil, naj mi da posnetek domače glasbe.
Manilsko glasbo.
Poslušal sem Allanov posnetek in našel eno pesem.
Čudovito pesem. Čudovito, ne?
Zelo dobra pesem.
Bi rad slišal lepo pesem, vodja krova?
Ja.
Kakšna pesem. Kot Beatli, ne?
- Odlično. Odličen glasbenik si, Allan. - Šef?
- Kaj, vodja krova? - Žal mi je, da motim.
Eno vprašanje.
Se bomo jutri ustavili?
Ja, jutri se bomo ustavili v New Yorku.
- Ponoči za nekaj ur. - Zakaj?
Kapitan ve.
Denar, lastnik, nekaj.
Nihče mi ni povedal.
Zdaj veš.
Če se bomo jutri ustavili, bodo imeli zabojniki zamudo.
Kapitan ve, lastnik ve.
Bom kaj delal?
- Kdaj? Ko se ustavimo v New Yorku? - Ja.
Ne, ne.
Jutri zvečer zabava. Allan, glasba.
Nič ne bomo delali.
Pridi z njim, on poje.
Zabavali se bomo.
Če to povemo v Kanadi, bo nekoristno.
Rekli bodo, da lažemo.
To moraš narediti, ko se bomo ustavili v New Yorku.
Tako bo vsaj dokaz, da smo skušali nekaj narediti.
Kje je pismo zdaj?
Dal ti ga bom.
Kaj pa Allan?
Sam greš.
Bernardo, dober človek?
Ja.
- Veliko otrok? - Dva.
In ta težava zdaj...
Najmlajši otrok.
Bernardo bi rad poklical domov.
Žena gre danes k zdravniku.
Moj otrok je mornar,
ampak ne kot jaz.
Prenežen je.
Nežen je tu.
Prenežen.
Ni prav, da si nežen, če si mornar.
Včasih dobro,
včasih ni dobro.
Sicer izgubiš nadzor.
Izgubiš nadzor nad ladjo,
izgubiš vse.
Konec.
Razumeš, vodja krova?
Ja.
Včasih slabo,
da bi bilo vse na ladji dobro.
Možje morajo biti dobro.
Ti, vodja krova,
misliš, da sem dober človek?
- Kot Bernardo? - Ja, kot Bernardo.
Lažeš.
Filipinci ste dobri ljudje.
Ampak lažete.
Kapitan vedno ve, kdaj posadka laže.
Zdaj lažeš.
Ni treba, da je kapitan dober.
Pravičen mora biti.
Pravičen in dober ni enako.
Kaj misliš?
Mislim...
Če hoče biti človek dober,
je lahko dober in pošten.
Ali
pa je pošten in tudi dober do sočloveka.
Filipinci mislite, da smo Tajvanci slabi.
Mi bogati, vi revni.
Briga nas. Ne?
Ampak Tajvanci
smo pošteni.
Ne dobri,
pošteni.
Posadka nam je mar.
Tajvanska in filipinska.
Primer, prav?
Reciva takole.
Recimo, da bi našli tujca na krovu.
Kapitan, dve izbiri.
Prva... Ne naredi nič.
Tujca odpelje v pristanišče.
Druga.
Tujca ne odpelje v pristanišče in poišče drugo rešitev.
Ne dobro rešitev.
Katera rešitev je najboljša?
Prva, ne?
Vidiš?
Filipinec izbere prvo.
Tajvanec izbere prvo.
Strinjamo se.
Ampak prva rešitev ni dobra.
Tujec ima lahko pištolo.
Tu imamo samo eno orožje.
Kapitanovo.
Tujec ima lahko nož.
Tujec ima lahko bombo.
Tujec lahko ubije vse.
Ampak mogoče je tujec dober človek.
In potem
ga peljemo v pristanišče, ne?
Prispemo v pristanišče
in kaj se zgodi tam?
Policija ga privede.
Odpustijo nas zaradi slabega varovanja.
Ne odplujemo na morje.
Morda nikoli več.
Kapitan ne tvega življenj posadke za življenje enega tujca.
Razumeš, vodja krova?
Včasih dobro
ni dobro za vse.
Ampak pošteno
je pošteno za vse.
- Vodja krova! - Šef.
Zabava je tu.
Ja, pet minut, pridem.
Kapitan hoče, da si na zabavi.
Pridi.
Dobrodošli na moji zabavi.
Celo kapitan tu.
Danes sem res vesel, hvala.
Postal bom oče.
Sina imam.
Sina! Zelo sem srečen.
Pijmo, da bomo junaki mesta!
Ti?
Ne.
Ne?
- Ne. - Kdo?
Si bil tu sinoči?
Jaz, sinoči?
Ne.
Nisi bil tu sinoči?
Izkrcal se boš.
Svoboden si.
Svoboden?
V New Yorku se boš izkrcal.
New York? Ne Kanada?
New York.
"Veliko jabolko".
Amerika.
Kaj, hudiča, govoriš?
Moja torba, moja torba!
Ni potrebe.
Skoči!
Dumitru,
New York.
New York je tam.
To je tvoja zadnja priložnost.
Če skočim, bom umrl.
Ni šans.
Kanada. Se spomniš, Joel?
Ne razumeš.
Štiri dni, se spomniš?
Zdaj ti ne morem pomagati.
Naša življenja so ogrožena, življenja Filipincev.
- Moje življenje je ogroženo. - Pa moje življenje?
Ti plavaj.
Ti plavaj!
Neumen si, vodja krova.
To si naredil vsem nam zaradi nekega tujca.
Zaradi nekoga, s komer nikoli nisi delil kosa kruha.
Udaril me je v glavo,
pobegnil.
Ušel mi je.
Ušel nam je, vodja.
Našel si ga, ga skril, mu nosil hrano, ušel pa je nam.
Ločili se bomo in ga iskali.
Če ga najdemo... Kaj bomo naredili?
Kaj bomo naredili z njim?
Kaj se je zgodilo?
Bernardo!
Si v redu, vodja krova?
Veš, kaj se je zgodilo tu?
Vodja krova,
kapitan te čaka.
Ja.
Težavo imamo.
Nekdo je na ladji.
Mornar je danes nekaj videl.
Na krovu.
Novega moškega.
Moški je izginil.
Mornar ne ve, kam.
Mornar je prišel k častniku
in vse prijavil.
To težavo bomo rešili.
Ti, jaz
in tvoj pomočnik,
pevec.
Preišči zabojnike.
Nihče ne sem ven.
Vodja krova!
Vrv!
Naredi nekaj.
Naredi nekaj, jebenti!
Spusti se!
Izpusti to.
Izpusti.
Tajvanec?
Filipinec, ne?
Filipinec?
Tvoj prijatelj me je hotel ubiti.
Tvoj prijatelj ni dober človek.
Ta ladja,
Kanada, kdaj?
Danes.
Tu bova počakala.
Kot prijatelja, ne?
Joel, Joel, Joel...
Ne veš, Joel?
Prijatelj je večno prijatelj.
Nikoli ne odideš.
Vedno pomagaš.
Nisi moj prijatelj.
Sem pa človek, ne?
Oseba.
Moli za prijatelja.
Moli ves čas. To si govoril ti, ne?
Ko sem bil tvoj prijatelj.
Torej moli zdaj.
Moli za filipinskega prijatelja.
Junak ima svoj smoter,
hudič ima svoj smoter.
Med njima
je moj nesmoter.
Tako velikanski je.
Tako čist je njegov vzrok.
Med
mano in mojim nesmotrom
cveti
odločen Bog brez zakonov.
Tudi ti boš umrl tu.
Jaz ne.
Ne bom umrl tu.
Danes bom prispel.
Izkrcal se bom in odšel.
Najprej...
Nekaj bom pojedel.
Meso, hamburger, nekaj.
Nekaj bom popil.
Nekaj močnega, res močnega. Viski ali kar bodo pač imeli.
Potem bom poklical domov.
Govoril bom z vsemi.
Z mojo žensko,
mamo,
očetom.
Sporočil bom, da sem dobro.
Da mi je uspelo.
In potem?
Poiskal bom bivališče
in službo.
Nekaj bom zaslužil.
Vsekakor pa ne bom umrl tu.
NA SEVER
MEDIATRANSLATIONS