Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
INSPIRAT DIN FAPTE REALE
OCEANUL ATLANTIC MARTIE 1996
SPRE NORD
DOUĂ LUNI MAI TÂRZIU ALGECIRAS, SUDUL SPANIEI
Ivanov către Sirakov, Sirakov caută un coechipier liber.
Vine din stânga, centrează... la Stoichkov!
Preia mingea, pasează...
Şi...
Gol!
Ce gol, ce meci pentru Bulgaria!
Gol! Du-te acasă, Bulgaria, du-te acasă!
România... de rahat!
Fii atent!
Priveşte.
- Bine! - Da!
- Tare - Până în America.
Unu, doi, trei!
Îmi iau cal.
Georgi, cowboy.
Cu cal.
Mă duc acolo...
şi găsesc o fermă.
Ca în serialul Dallas, de la televizor.
Eu mă duc la New York.
Caii şi stelele...
nu sunt pentru mine.
Vreau să fac bani.
Georgi,
aşteptăm.
Nu ne văd.
Apoi tu ieşi primul,
iar eu vin după tine.
Eu primul.
Mergem.
Începem.
Vasul se mişcă, simţi?
Mergem.
America.
Două ore.
Eu vin după tine.
Salut.
Prieten.
Salut.
Mergeţi amândoi în cabinele voastre.
Aici.
Tu eşti căpitanul?
Eşti căpitanul?
Sunt un om bun.
Muncesc.
Merg în America.
Îmi iau cal.
Georgi, cowboy.
Dă-i nişte apă şi ceva de mâncare.
Mulţumesc.
E bun.
Mulţumesc.
Tu, afară!
Acum!
Ridică-te!
Calmează-te.
Bine.
Mişcă.
- Calmează-te. - Pe aici.
Pleacă!
Prietene!
Ajutor.
Te rog!
Pleacă!
Nu... e bine... aici.
Te rog.
Nu aici.
Înţelegi?
Prieten. Sunt un prieten.
Prieten. Prieten.
Dacă te văd taiwanezii
o să te omoare.
Taiwanezii o să te omoare.
Ascultă-mă!
Ascultă-mă.
Prietenul tău...
e mort.
Îmi pare rău.
Taiwanezii sunt răi. Foarte răi.
Noi suntem buni. Filipinezii sunt buni.
Prietenul meu este mort?
Îmi pare rău.
Nu aici!
Unde se ascunde?
Unde?
Aşteaptă, te rog!
Aşteaptă aici.
Înţelegi?
Am greşit prima oară.
Acum e diferit.
Vor spune că am minţit.
Nu există nicio dovadă.
Vor spune că am minţit şi ne vom pierde slujbele.
Allan,
am fost prea slabi.
Ascultă-i.
- Ei cred că ne-au redus la tăcere. - Bosun, am fost acolo.
Ai uitat?
- Ştiu ce... - Îşi bat joc de noi.
Ce cred?
Să sunt stăpânii noştri.
Şi aşa este.
Nu sunt stăpânii noştri.
Are Biblia cu el.
Nu vreau să ştiu unde e.
În caz că află cineva, eu nu vreau să ştiu unde e.
Aşa nu voi putea spune nimic.
Atunci...
voi fi singurul care merge la el.
Cine mai ştie?
Lou.
Voi avea nevoie de apă şi mâncare.
Deci voi doi...
dacă vreţi să procedăm altfel, trebuie să-mi spuneţi acum.
Pentru că trebuie să ştiu.
Puteţi să plecaţi acum.
Vino!
Mâncare şi apă.
Vino!
Acum!
E sigur.
Canada.
America.
Nava asta...
merge în Canada.
Canada, bine.
Eu sunt român.
România.
Joel.
Dumitru.
Canada.
Patru zile.
Aproximativ patru zile.
Prietene...
nu ieşi de aici.
Ai înţeles, prietene?
Stai aici.
Biblia.
Pentru noroc în America.
De la un om căruia i-am construit o casă.
În Spania.
Roagă-te!
Da.
Trebuie să plec acum.
Mulţumesc, domnule.
E mai bine fără lumină.
Fără lumină.
Şi iartă-ne greşelile noastre,
precum şi greşelile greşiţilor noştri.
Şi nu ne duce pe noi în ispită,
ci ne izbăveşte de cel rău.
În numele Tatălui şi al Fiului şi al Sfântului Duh. Amin.
Salutări în numele lui Iisus Hristos.
Dacă ochii şi urechile
sunt primii sfătuitori ai omului,
atunci suntem în pericol aici.
Pe 12 martie...
Familia ?
Familia e bine.
I-am sunat din Spania. Soţia mea e bine.
Copilul mic are o problemă. Are temperatură.
Copilul mic?
- Doi ani. - Doi ani?
Familia e importantă.
Foarte importantă.
În fiecare zi abia aştept să ajung acasă.
Căpitanul are trei copii, ştii ?
Da...
Trei copii, iar el are 34 de ani.
Curajos.
Trei copii, iar el e pe mare.
Tot anul.
Familia e cea mai importantă.
Suntem aici pentru ei.
Lumea nu ştie.
Viaţa e grea pentru marinari.
Noi suntem aici, familia acolo.
Trebuie să avem grijă de familie.
Uite...
căpitanul e pe mare,
nu acasă cu soţia şi copiii.
E aici cu noi.
Vorbeşti cu soţia despre mare?
Aici?
Da.
Despre ce se întâmplă pe mare.
Uneori.
Eu niciodată.
Nu vorbim niciodată despre mare.
Nici cu soţia, nici cu prietenii.
Nici cu copiii.
Acasă e acasă,
mare e aici.
Aşa suntem o familie fericită.
Transmite-i sănătate soţiei şi copilului mic.
Salut, prietene.
M-am întors.
Mulţumesc.
Apă.
Uşurel, e doar pentru tine.
Mâncare.
Foarte... picantă.
Eşti curajos.
Dumnezeu îţi dă curaj.
Înţelegi?
Da.
Curajos.
Unde este Biblia ta?
Îmi dai voie?
Da.
Iubita ta?
Femeia mea, da.
Acesta este pasajul nostru preferat,
marinarii.
Dar din moment ce eşti aici cu noi,
acesta devine şi pasajul tău.
Pentru că zici despre Domnul:
El este locul meu de scăpare şi cetăţuia mea,
Dumnezeul meu în care mă încred!
Nu trebuie să te temi nici de groaza din timpul nopţii,
nici de săgeata care zboară ziua
nici de ciuma care umblă în întuneric,
nici de molima care bântuie ziua-n amiaza mare.
"Fiindcă Mă iubeşte", zice Domnul,
"de aceea îl voi izbăvi."
"îl voi ocroti"
"căci cunoaşte Numele Meu."
"Când Mă va chema, îi voi răspunde."
"Voi fi cu el în strâmtorare,
"îl voi izbăvi"
"şi-l voi proslăvi."
"Îl voi sătura cu viaţă lungă"
"şi-i voi arăta"
"mântuirea Mea."
Dumitru,
Dumnezeu îţi va arăta drumul.
Da.
Câţi ani ai?
24.
Tânăr.
Da.
Muncesc pentru familia mea.
Eşti un om bun, Dumitru.
Mulţumesc.
Nu am aer aici.
Trebuie să ai încredere în mine.
Tu... eşti cu noi.
Filipinezii sunt buni?
Filipinezii da.
Dar...
fă linişte.
Linişte.
Dacă ceilalţi te vor găsi
te vor ucide.
Apoi
filipinezii vor avea probleme
cu taiwanezul.
Doar câteva zile, bine?
Stai... aici.
Da.
Ca să te rogi lui Dumnezeu.
Biblia.
Domnule...
te rog...
lumina.
Nu.
Este foarte periculos.
Sunt...
momente...
în care ne aflăm în întuneric.
Un întuneric atât de negru,
încât nu poţi să vezi nimic.
Nu-ţi simţi nici inima.
Dar apoi...
o lumină puternică străluceşte în acest întuneric.
Şi îţi spui:
"Dă-mi înapoi întunericul".
Mâine...
mă întorc.
Îţi aduci aminte de preotul acela filipinez din Algeciras?
Părintele Pedro?
"Dragă părinte Pedro.
Salutări în numele lui Iisus Hristos.
Dacă ochii şi urechile
sunt primii sfătuitori ai omului,
suntem în pericol aici.
Pe 12 martie, ofiţerii noştri superiori,
au aruncat doi pasageri clandestini în ocean.
Credem că sunt morţi.
Apoi, acum două zile,
încă un pasager clandestin a dispărut de pe navă.
Credem că a fost ucis.
Mai este un pasager clandestin pe navă, pe care l-am ascuns
pentru a evita o tragedie similară.
Prin urmare, îţi cerem ajutorul.
Suntem pierduţi.
Deja s-a vărsat prea mult sânge pe nava asta.
Bosun...
Avem nevoie de dovezi. Nu ne va crede nimeni.
Dovezi?
Dovezi că s-a întâmplat ceva pe nava asta şi că i-am văzut.
Povestea asta se poate termina în două feluri. Unu...
când ne apropiem de port îl ajutăm să coboare de pe vas
şi nimeni, în afară de noi nu va şti nimic despre asta.
Sau...
îl găsesc şi vor şti cine l-a ajutat.
Nu-i putem învinge.
Ei au banii.
Cine din port va băga în seamă patru filipinezi?
Dar am încredere în părintele Pedro.
Şi vor asculta un om al bisericii.
Ne vom pierde slujbele.
Vom pierde totul.
Allan,
îmi aduc aminte că în copilărie
mergeam la biserică cu mama
şi acolo auzeam mereu
"Dumnezeu este mai mare decât tot răul din lume".
Credeam că răul era chestia asta uriaşă ca o ceaţă
care acoperă totul şi care ne îndepărtează de Dumnezeu.
Dar mă înşelam.
Răul sunt multe lucruri mici
care ne leagă unul de celălalt.
Nu există un rău uriaş,
ci multe lucruri mici care îl formează.
Allan,
trebuie să ştiu dacă pot să am încredere în tine cu asta.
Poţi să ai încredere în mine.
O să vorbesc cu căpitanul, îi spun că trebuie să suni acasă.
Când ajungem în Canada,
tu şi Bernardo veţi lua scrisoarea şi o duceţi la poştă.
Joel?
Prietene?
Joel?
Bosun, avem o problemă.
Trebuie să vii în camera motoarelor.
- De unde ştii că nu minte? - Ne înţelegem bine.
- Cât durează? - Taiwanezul spune că o noapte.
Ştiu despre bărbat.
Au nevoie de timp ca să-l găsească înainte să ajungem în Canada.
Trag de timp.
Crezi?
Nu ştiu.
Asta nu e singura problemă.
Inginerul-şef mi-a schimbat tura de noapte.
În seara aceasta este inginerul taiwanez.
Te va vedea dacă îi duci mâncare.
Ei ştiu.
Este unul dintre noi.
Unul dintre noi a vorbit cu taiwanezul.
Bosun!
Intră.
Bosun!
- Toate bune, Bosun? - Da.
- Ai terminat munca? - Am terminat.
Acum e timpul pentru cafea.
Cafea.
Şi noi bem cafea cu Allan.
Eu şi doi filipinezi.
Allan e un bun muzician.
Cântă mâine la petrecere, ştii?
Da.
Înainte să vii, Bosun,
l-am rugat pe Allan să cânte cu mine. Nu vrea.
Dar nu plec dacă Allan nu cântă.
Înţelegi, Bosun?
L-am rugat pe Allan să-mi dea o casetă cu muzică de acasă.
Muzică din Manila.
Am ascultat caseta lui Allan şi am descoperit un cântec frumos.
Un cântec frumos. Frumos, nu?
Un cântec foarte bun.
Vrei să-l asculţi, Bosun?
Da.
Ce cântec! Zici că e trupa Beatles, nuo?
- Grozav. Eşti un muzician bun, Allan! - Şefule?
- Ce e, Bosun? - Scuze că te întrerup.
Am o întrebare.
Ne oprim mâine?
Da, ne oprim mâine în New York.
- Peste noapte, câteva ore. - De ce?
Căpitanul ştie.
Bani, proprietar, ceva.
Dar nu am fost informat.
Acum ai fost informat.
Dar dacă oprim mâine, containere vor întârzia.
Căpitanul ştie, proprietarul ştie.
Trebuie să fac ceva?
- Când oprim în New York? - Da.
Nu, nu.
Mâine seara petrecem. Allan cântă.
Nu facem nimic.
Vii cu el, el cântă.
Ne distrăm.
Dacă vorbim în Canada, e inutil.
Vor spune că minţim.
Trebuie s-o face în timpul opririi din New York.
Aşa, măcar avem o dovadă că am încercat să facem ceva.
Unde este scrisoarea?
O să ţi-o dau.
Cum rămâne cu Allan?
Te duci singur.
Bernardo e un om bun?
Da.
- Are mulţi copii? - Doi.
Şi problema asta acum...
Copilul cel mic.
Bernardo vrea să sune acasă.
Soţia lui a fost la doctor azi.
Copilul meu e marinar,
dar nu ca mine.
E prea moale.
Moale aici.
Prea moale.
Nu e bine să fii moale dacă eşti marinar.
Uneori e bine,
alteori nu e bine.
Altfel, pierzi controlul.
Dacă pierzi controlul vasului,
pierzi totul.
S-a terminat.
Înţelegi, Bosun?
Da.
Uneori trebuie să se întâmple lucruri rele,
pentru ca totul pe navă să fie bine.
Oamenii trebuie să fie bine.
Tu, Bosun,
crezi că sunt un om bun?
- Ca Bernardo? - Da, ca Bernardo.
Minţi.
Voi filipinezii sunteţi oameni buni.
Dar minţi.
Căpitanul ştie tot timpul când oameni lui mint.
Acum, tu minţi.
Căpitanul nu trebuie să fie bun.
Căpitanul trebuie să fie corect.
Corect şi bun nu înseamnă acelaşi lucru.
Tu ce crezi?
Cred că...
dacă un om vrea să fie bun
poate să facă bine şi să fie şi corect.
Sau...
poate fi corect şi să facă bine celorlalţi oameni.
Voi filipinezii credeţi că taiwanezii sunt răi.
Noi suntem bogaţi, voi săraci.
Nu ne pasă. Corect?
Dar noi taiwanezii suntem corecţi.
Nu suntem buni.
Suntem corecţi.
Ne pasă de toţi membrii echipajului.
Taiwanezi şi filipinezi.
Să-ţi dau un exemplu, bine?
Să spunem...
Să spunem că descoperim un străin la bord.
Căpitanul are două opţiuni.
Unu. Să nu facă nimic.
Să ducă străinul în port.
Doi.
Să nu ducă străinul în port, să găsească altă soluţie.
Nu o soluţie bună.
Care e cea mai bună soluţie?
Prima, nu?
Vezi?
Filipinezul spune prima.
Taiwanezul spune prima.
Suntem de acord.
Dar prima nu este o soluţie bună.
Străinul poate avea o armă.
Noi avem o singură armă aici.
Pistolul căpitanului.
Străinul poate avea un cuţit.
Străinul poate avea o bombă.
Străinul îi poate ucide pe toţi.
Dar poate străinul este un om bun.
Şi atunci...
îl ducem în port, nu?
Ajungem în port
şi atunci ce facem?
Îl ia poliţia.
Suntem concediaţi că nu am aplicat măsurile de securitate.
Nu mai mergem pe mare.
Poate niciodată.
deci căpitanul nu riscă vieţile echipajului pentru viaţa unui străin.
Înţelegi, Bosun?
Uneori, bine...
nu e bine pentru toţi.
Dar corect...
este corect pentru toată lumea.
- Bosun! - Şefule!
Petrecerea e aici.
Da, vin şi eu în cinci minute.
Căpitanul te vrea la petrecere.
Vino.
Bine aţi venit la petrecerea mea.
Chiar şi căpitanul e aici.
Azi sunt foarte fericit. Mulţumesc!
O să fiu tată.
Am un băieţel.
Un băieţel! Sunt foarte fericit!
Haideţi să bem pentru a devenit eroii oraşului.
Tu?
Nu.
Nu?
- Nu. - Cine?
Ai fost aici aseară?
Eu, aseară?
Nu.
Nu ai fost aici aseară?
Poţi să pleci.
Eşti liber.
Liber?
Cobori în New York.
New York? Nu Canada?
New York.
"Big Apple".
America.
Geanta mea. Geanta mea.
Nu ai nevoie de ea.
Sari!
Dumitru,
New York!
New York e acolo.
Asta e ultima ta şansă.
Dacă sar, mor.
În niciun caz.
Canada, ai uitat, Joel?
Nu înţelegi.
Patru zile, ai uitat?
Nu pot să te ajut acum.
Vieţile noastre sunt în pericol. Vieţile filipinezilor sunt în pericol.
- Viaţa mea e în pericol. - Şi viaţa mea?
Înoţi!
Eşti un prost, Bosun.
Ne faci asta tuturor pentru un străin.
Pentru cineva care nu a împărţit vreodată o bucată de pâine cu tine.
M-a lovit în cap,
a fugit
şi l-am pierdut.
L-am pierdut, Bosun.
L-ai găsit, l-ai ascuns, l-ai hrănit, dar l-am pierdut.
Ne despărţim şi-l căutăm.
Dacă îl găsim... ce facem?
Ce facem cu el, Bosun?
Ce s-a întâmplat?
Bernardo!
Eşti bine, Bosun?
Ştii ce s-a întâmplat aici?
Bosun,
te cheamă căpitanul.
Da.
Avem o problemă.
Cineva de pe vas.
Un marinar a văzut ceva azi.
Pe punte.
Un om nou.
Omul a dispărut.
Marinarul nu ştie unde e.
Marinarul a venit la ofiţer
şi a raportat.
Ne ocupăm noi de problema asta.
Tu, eu
şi asistentul tău,
cântăreţul.
Tu verifici containerele.
Nu iese nimeni.
Bosun!
Frânghie!
Fă ceva!
Fă naibii ceva!
Jos.
Lasă aia jos.
Las-o jos.
Taiwanezul?
Filipinez, nu?
Filipinez?
Prietenul tău a încercat să mă omoare.
Prietenul tău nu e un om bun.
Vasul acesta...
când ajunge în Canada?
Azi.
Aşteptăm aici.
Ca prietenii, nu?
Joel, Joel, Joel...
Nu ştii, Joel?
Un prieten e prieten pentru totdeauna.
Nu m-ai abandonat.
M-ai ajutat mereu.
Nu eşti prietenul meu.
Dar sunt un om, nu?
O persoană.
Roagă-te pentru prieten.
Roagă-te tot timpul, aşa ai spus, nu?
Când eram prieteni.
Aşa că roagă-te acum.
Roagă-te pentru prietenul filipinez.
Un erou are rolul lui.
Răul are rolul lui.
Între astea două
se află lipsa mea de sens.
Atât de mare este lipsa mea de sens.
Atât de pură este cauza ei.
Între...
mine şi lipsa mea de sens...
înfloreşte...
Dumnezeu hotărâtor.
Şi tu vei muri aici.
SPRE NORD