Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
„KDYŽ SE POSTAVÍTE ZA SVÉ ÚZEMÍ, POSTAVÍTE SE ZA SVŮJ ŽIVOT.“
NETFLIX UVÁDÍ
O DVA TÝDNY DŘÍVE
Máme návštěvu.
Na ty radši bacha.
Nejsou z našeho bloku.
Togo, zítra nemůžu přijít. Půjdu si pro důchod.
Jasně.
Já to vezmu.
Musím se umýt. Kde najdu vodu?
Tamhle je kohoutek.
Kolik je hodin?
Je pozdě. Měla bys jít domů.
Domů nejdu ani za nic.
Zůstanu tady.
Tumáš.
Lehni si na to, ať ti není zima.
Dobře.
VÍTEJTE
Jsi z vedlejšího bloku?
Jakýho bloku?
Dealerskýho.
Co tam dealují?
Zmiz odsud.
Nepatří ti to tady.
Ale patří.
Je to můj domov i práce.
Parkování aut je práce?
Myslíš, že jen parkuju auta?
Vypadá to tak.
Přijde ti to snadný?
Rozhodně ne složitý.
Vidíš ta parkovací místa vedle supermarketu?
Vsadím všechno, že tam nezaparkuješ tři auta.
Platí.
Ale jestli sázíš všechno, tak chci i tu hůl.
Počkejte. Tohle si vezmu.
Díky.
Togo, dáš to mému…
Albertovi?
A díky za všechno.
Zastavte! Počkejte!
Počkej. Pomůžu ti.
Vydržte, pane.
Couvněte si.
Ještě.
Díky, sousede. Mějte se.
Díky.
Není zač.
Být to tak snadný, zvládla bys to sama.
No tak.
Jen jsem jí píchnul.
Navíc tohle není tvůj blok.
Tady. Je to její.
- Za toho chlapa na vozíku. - Tak jsme se nedohodli.
Radši vypadni.
A ty taky.
Klídek.
Jen chci pomoct. Všichni jsme na stejný lodi.
Zmiz.
Co je? Jen mi pomohl.
Vypadni, říkám.
Alberto!
Paní Mirta ti tady nechala klíče.
Díky, Togo.
Díky.
Jsem v práci, tak už musím jít. Miluju tě.
Ahoj.
Jak je?
Rito.
Jak je, Bartolo? Rivero?
Co se děje?
Kolikrát ti to mám říkat?
- Nevím, kámo, já… - Tak kolikrát?
- Co já vím? Jen klid. Pracuju… - „Klid“?
- Makám na tom… - Zase?
Já ti povím kolikrát.
- Nevím kolikrát. - Třikrát.
Počkej. Přestaň!
Zanedbával svůj blok. Pak začal dealovat.
Jde o to,
že vyfetoval víc, než prodal.
Jak se s nima zapleteš, není cesty ven.
Bylo mu 17.
Byl na tom hůř než my.
Nechají si jeho blok i zákazníky.
Cizáci si jdou pro kořist.
Něco plánují.
Fakt. Dej na mě.
Dobrý den.
Jak se máte?
Dobrý den.
Jak je na tom?
Její abstinenční záchvaty jsou mírnější.
Fajn.
Ptala se po vás, což neudělala už měsíce.
Tamhle je.
Čekala jsem tě včera.
Byla sobota.
Víš, že o sobotách občas pracuju.
Nesu ti tohle.
Slyšels, že je mi líp?
Ano.
A jak se máš ty?
- Taky už líp. - Už tolik nepiješ?
Ani kapku.
Chodíš k psychologovi?
Každý týden.
Nemůžu to tady vystát.
Lepší než ulice, Yeno.
Ale nemám tu svobodu.
Brzy si najdeme nějaké bydlení.
Mně ulice nevadí.
Není tam bezpečno.
Tohle je pro tebe.
Díky.
Tohle ti dlužím.
Říkala jsi „všechno“. Včetně mojí hole.
Tak dávej všechno.
Tohle stačí.
Potřebuju někde přespat.
To náměstí není jen tvoje.
Můžu ti pomáhat?
Třeba parkovat auta, když obědváš.
Člověk jíst musí.
Nic tím neztratíš. Pomůžu ti.
Proč chceš být na ulici?
Máš kreditku.
Řekni mi to, a taky se ti svěřím.
Přijď zítra.
Ukážeš, co umíš.
Platí.
Tak zítra.
Kdo to je?
Nevím.
Ale je na tom zle.
Trochu mi pomáhá.
Už poslali náhradu.
Rozumíte? Omlouvám se.
Promiňte. Už jste tu někdy byl?
Opravdu ne?
Je to krásná země.
Ano.
Ne.
Uruguay. Je to Uruguay, ne Paraguay.
Zavři dveře.
Ano.
Ne. Uruguay.
Mercedes!
Co jsi dělala?
Říkala jsem, že se mi vybije telefon!
Byla jsem s kámošem.
Bereš aspoň svoje léky? Máš jich dost?
Jo. Jinak bych tenhle blázinec nesnesla.
Ztiš tu hudbu. Nebo si vezmi sluchátka!
Ty jsem ztratila!
Ahoj, Togo. Jak se máš?
- Dobře. A vy? - Ahoj.
Je pravda, že tu v noci zabili kluka?
Někoho známého?
Dělal ve vedlejším bloku.
Už je tu zas nebezpečno?
Ne.
Zvažovaly jsme,
že příští týden uspořádáme oslavu,
ale po tom, co se stalo, si tím nejsme jisté.
Asi se to nehodí.
Oslava by nám prospěla.
Není se čeho bát.
Díky, Togo.
Díky.
Řekneš nám, kdyby něco?
Jasně.
Ahoj.
Tady je nabíječka na tvůj přehrávač.
Díky.
Odnes ty věci přes ulici
a pusť se do mytí Albertova auta.
Je celý zaprášený.
Já myslela, že mě naučíš auta parkovat, ne je umývat.
Začneme tímhle.
Ukaž, co umíš.
Cos dělal předtím?
Před čím?
Životem tady.
Žil jsem někde jinde.
Na jiný ulici?
Ne.
V domě.
Dlouhou dobu.
Boxoval jsem.
Šlo mi to.
Proč jsi skončil?
Když jsem šel jednou z tréninku,
vyřítilo se zpoza rohu auto.
Strašně rychle.
Srazilo mě.
A rozdrtilo mi nohu.
Tak byl s boxem konec.
A teď ty auta parkuješ.
Dost ironie.
To jo.
Velká ironie.
Spokojená?
Tak jdi spát.
Neviděl jsem ho několik dní.
Dneska jsem šel kolem a ucítil ten smrad.
Smrdí to už několik dní.
Zavolal jsem policii.
Chudák Alberto.
Neunesl tu samotu.
Zabil se?
Jo.
Byl moc smutnej.
Co tady pracuju,
vídal jsem ho jedině společně
s jeho ženou.
Potřeboval ji víc než ona jeho.
Ale proč se zabíjet?
Lidi umírají.
Doma,
na ulici.
Prostě umírají.
Neumřel jen tak.
Chtěl umřít.
Taky ses chtěl někdy zabít?
Nebo prostě umřít?
Tak pojď.
Nemluv o smrti, když je kolem nás.
O čem se mluví, když se někdo zabije?
O ničem.
Za chvíli odjede sanitka i policie.
A znovu zavládne ticho.
ZÁKAZ VSTUPU
Zdravím, pane. Máte na starost blok u náměstí?
Proč se ptáš?
Kvůli budoucím změnám. Musíme probrat několik záležitostí.
Podle vaší kolegyně je to váš blok.
Nemám kolegyni.
Myslím tu holku, co tam s váma žije.
Fakt to říkala.
Pořád nevěříš, že je to můj blok?
Klídek. Místa je tu dost. Můžeme se spojit.
Já pracuju sám.
Díky.
Nech si to.
Mluvil s tebou, co?
Kdo?
Ten pitomec.
Na něco se tě ptal.
Ne. Hleděla jsem si svýho, jak jsi mi říkal.
Prý jsi mu řekla, že je tohle můj blok.
No dobře. Promiň.
- Chtěl přejít přes… - Nemělas s nikým mluvit.
S nikým se nebav.
Jasný?
Zmiz odsud, ty zatracená smažko.
Nedívejte se na mě a vypadněte!
Co říkal?
Že se věci změní. Že pro ně budu chtít pracovat.
Pracovat jak?
Co já vím.
Takhle.
Takhle ta práce vypadá.
Togo.
Zítra jdu k doktorovi, tak nedorazím.
V pohodě.
- Mám záskok. - Díky.
Otevřeš mi prosím, zlato?
Díky.
Můžete.
Ty lakomá mrcho.
Dobrý den.
Posluž si.
Díky.
Já myslel, že tenhle blok řídí
jeden chlápek
na vozíku.
Nikdo to tady neřídí.
Každýmu, co jeho jest.
To je pravda.
Co je tvé,
je tvé.
Ale tvůj byznys by mohl být,
řekněme,
ziskovější,
kdybys zvážil bokovku.
Stačí mi, co mám.
Nepotřebuju bokovku.
Pokrok nezastavíš.
Radši se chyť příležitosti.
V pohodě?
Jo, dobrý.
Můžu o něco poprosit?
Jasně.
Nabiješ mi to?
OCHRANKA
Jasně.
Díky.
Díky moc.
Moje rodina stojí za hovno.
Žádná rodina není normální.
Tak je lepší ji nemít.
To ne. Všichni k někomu patříme.
Někam.
K něčemu.
Tady to je.
- Díky. - Není zač.
Rodiny se nezbavíš.
Ani když je přestaneš vídat.
Nikdy nezmizí.
Ty máš rodinu?
Najíme se.
Tohle není tvoje ulice.
A vaše jo? Je to ulice. Není ničí.
Je naše, protože se o ni staráme.
Co kdybys sklapla a táhla domů, princezničko?
Přestaň si vyskakovat, než budeš litovat.
A ty se o to postaráš?
Chceš vidět, co ti můžu udělat? Chceš si zahrávat?
Koukejte začít makat pro nás, jinak uvidíte.
Poslední varování. Vyřiď to šéfovi.
V pohodě?
Jo.
Ahoj, chlapi. Jak se vede?
Dobře. A tobě?
Dobré ráno, Togo.
Dobré ráno.
Dneska potřebuju dvojitou snídani.
Dobře. Počkej, Migueli.
Tak co?
Tvoje nová holka?
Nenechá se přemlouvat?
Jmenuje se Mercedes.
Jsme partneři.
Myslím jako kolegové.
Není moje přítelkyně.
Je to ještě dítě.
Třeba si jednou trochu přihne
a kdo ví…?
Díky za snídani.
Kde je vlastně Milton?
Nepřišel.
Ani mi nic neřekl.
Tohle jsem ti zapomněl dát.
Máš to nabitý.
Moc děkuju.
Bolí to víc než obvykle.
Podle doktora to nesmím přetěžovat.
S důchodem
a pomocí sousedů
to zvládám.
Vezmi si tohle.
Vzal jsem tvůj blok.
Není to moc.
Je sobota.
Děkuju.
Co se ti stalo?
Nic. Včera jsem spadnul.
Slyšel mě soused a pomohl mi.
Křičel jsem tu dvě hodiny.
Všechny tyhle věci mě přiměly odejít do důchodu.
Vy taky?
Co já taky?
Taky jste přišel zbít Miltona?
Ne.
Jsem jeho kamarád.
Postarej se, ať všichni ví, že Milton je Togův kamarád.
Johnny, pojď dovnitř! No tak.
Pojď sem, rychle!
POKOJ S TOALETOU K PRONÁJMU
Můžete.
Couvejte. Pomalu!
No tak.
Tady. Pojeďte.
- Zdar, šéfe. - A je to.
Hlídej blok.
Co je, starouši? Musíš respektovat taky nás mladší.
Promyslel sis to?
Co?
Naše poslední varování. Kolegyně ti to nevyřídila?
Vrať se do svýho bloku a přestaň nás otravovat.
Co to? Přestaň!
Tak poslouchej.
Tenhle blok vám nepatří.
Patří tomu na vozíku.
A když tu není,
šéfuju tady já.
Přestaň si hrát na drsňáka.
Varuju tebe i tu tvojí přiblblou kolegyni.
To tys dostal varování.
Za tohle zaplatíš.
Vypadněte.
Zmizte!
Dneska ne.
Co?
Dneska tu nemůžeš spát.
Vrátí se?
Já se nebojím.
Můžu ti pomoct.
Tady.
To je tvoje.
Tohle je vážný.
Copak říkám, že není?
Taky se musíš vrátit na terapii.
Dejte mi pokoj.
Chci spát.
Nechte mě být!
Vypadněte!
Proč mě sem nutíš chodit, starouši?
Proč seš tak tvrdohlavej?
Doba je zlá.
Kluci musí makat, aby uživili rodiny.
Nemůžou za to.
Můj šéf se snažil být milej.
Chtěl to probrat.
Klidně by to mohl být tvůj blok.
Čistý štít.
Přátelští sousedé.
Ale šéf udělal výjimku.
Respektuje ty, co si umí získat respekt.
Říkal, ať si svůj blok klidně necháš,
ale ať dáš našim klukům pokoj.
Vraťte ten blok Miltonovi.
Tomu mrzákovi?
Ty to nechápeš, co?
Nerozhoduješ tady.
Dobrý večer.
Všechno v pořádku?
Jo, dobrý.
Tví přátelé?
Seznamujeme se.
Že jo?
Jo.
Dobře. Zakouříme si tamhle, než půjdeme spát.
Zavolej, kdyby něco.
Neskončili jsme.
Dost jsme ti pomohli.
Nepokoušej štěstí.
To platí i pro vás.
Do prdele!
Nemám kde spát.
Ale máš.
Nechci zpátky domů.
Přes noc tu být nemůžeš.
Ber, nebo nech být.
Umyj se
a připrav se.
Musíme umýt auta,
a…
pomoct lidem do práce.
Potom se postarej o Miltonův blok.
Já si vezmu tenhle.
Pár dní nechoď.
Zase to samý?
Tohle je jiný.
Horší.
Jestli jde o ty pitomý šmejdy, zavoláme poldy a…
Už jsem ti to říkal.
Ti nic nezmůžou.
Záleží ti na mně?
Jo.
Jasně.
Jsem ti vděčná.
Tak to pro mě udělej.
Pár dní sem nechoď.
Dobře.
Dávej na sebe pozor.
To oni by si měli dát pozor.
Říkáš mi, že ten dědek,
co kulhá o holi,
jim oběma natrhnul prdel?
Zbav se ho.
Jestli nechce prodávat, tak končí.
Ten blok je důležitej pro ovládnutí celý čtvrti.
Yago, nabíráme na síle.
Můžeme uzavřít dohody s dalšími čtvrtěmi.
Nebo je úplně převzít.
Ten dědek nám nedá pokoj.
Takovej idiot.
Zbav se ho.
Co nejdřív.
„Jorge Da Silva,
původem z Uruguaye,
číslo průkazu totožnosti 1 333 379-9,
žádné trvalé bydliště,
vypovídá, že nic neviděl.
Neví, kdo zapálil jeho věci,
z nichž byly nalezeny následující:
MP3 přehrávač,
příslušná nabíječka
a sluchátka, která byla zachráněna z ohně.
Dále uvádí,
že žádné výstřely neslyšel.
Potenciálního pachatele ani žádné vozidlo neviděl.
Čin považuje za náhodný,
pravděpodobně za nehodu,
kterou mohl způsobit sám
a nevědomky.“
Sedí to?
Víceméně.
Sousedi prý slyšeli výstřely, zvuk motorky a pak viděli oheň.
No jo,
lidi mluví.
Protiřečí si.
To je normální.
Žiju tam a nic jsem neviděl.
Máte strach?
Bojíte se?
Čeho?
Nahlásit to!
Nahlásili to sousedi.
Mě jste sem přivedli, protože tam žiju.
Kde to mám podepsat?
Musím do práce.
Jak se máte?
Dobrý den.
Prý mě propustí.
S doprovodem nebo bez.
Nejsem si tím jistá,
ale určitě bude snazší, když si pro mě přijedeš.
To jsem rád.
Proč jsi dneska přišel?
Protože mi chybíš.
Chybí mi náš společný čas.
Nechci, abychom žili na ulici.
Já taky ne.
Mám pro tebe dárek.
- Jakej? - Překvapení.
Zavři oči.
Tak jo.
Nekoukáš?
Funguje!
Je to pravda?
Ano, je.
A zasloužila se o to sama.
Máte odvážnou dceru.
Je moc statečná.
Bere Yena stejný?
Ne.
Ale pochází ze stejné laboratoře. Proto ta podoba.
Tyhle jsou na těžké deprese.
Předepsali vám je?
Ne.
Patří kamarádce.
Proto se ptám.
Musel je předepsat psychiatr.
Není to lék, který můžete jen tak vysadit.
Děkuju.
Počkejte.
Znáte ho?
Tvrdil, že je Yenin bratranec a že jde na návštěvu.
Nevěřila jsem mu a nepustila ho dovnitř.
To je dobře.
Moc děkuju.
Ne, Togo, nechci problémy.
Starám se o tvůj blok.
Tohle je půlka.
Díky.
Řekni mi pravdu.
Říkali, že musím začít prodávat drogy,
jestli chci zůstat.
Odmítl jsem.
Řekli, ať zmizím.
Odmítnul jsem podruhý.
Jednou večer přišli ke mně domů a zmlátili mě.
Příště mě prý zabijou.
Myslím, že bys ses s nima měl dohodnout.
Nebo si najdi jinej blok.
Ale nestav se jim.
Proč ne?
Protože jsou nebezpečný.
Jsou hloupý.
Takových idiotů je.
Víš, co je jejich jediná zbraň?
Strach.
Strachu se těžko uniká.
Ale musíme.
Něco potřebuju.
Odjeď na pár dní.
Někam daleko.
Schovej se.
Co tam budu dělat?
Čekat.
Kde je Togo?
Nechceš přestat blbnout a jít domů?
Řekni mi to. Kde bydlí Milton?
Poslouchej mě.
Běž domů.
Nehraj si na socku.
Sám jsi socka, debile.
Pitomče!
Tvýmu kámošovi se včera v noci povedl slušnej kousek.
Jako od Houdiniho.
Vypařil se.
Asi konečně pochopil. Nejspíš šel navštívit svou vnučku.
O čem to mluvíš?
Hledáš práci?
Holka by se nám hodila.
Ženský od nás občas nechtějí kupovat, protože jsme samí chlapi.
Mohla bys sehnat nový klienty.
Strč si tu práci do prdele.
Kde je Togo?
Neřekl ti to?
Dělá mrtvýho brouka.
Povídá se, že se vrátí, ale tak hloupej určitě není.
Ten zbabělej mrzák se na tebe vykašlal.
Dávej si pozor na jazyk, šmejde!
Tohle je teď náš blok!
Ahoj, holčičko.
Už je to lepší.
Že jo?
Hezky pomalu.
Výborně.
To je ono. Napij se.
Dobře. Opatrně.
A je to.
Pojď. Odvedu tě domů.
Jsme tu.
Léčíš se s depresí?
Jak to víš?
Ano, nebo ne?
Ne.
A měla bys?
Podle doktora a našich jo.
Myslí si, že když spolku tabletku,
půjdu do školy
a najdu si kamarády.
Mám dceru.
Je na odvykačce
a bere léky.
Když její máma
odešla,
začala se scházet
s nesprávnýma lidma.
Kašlal jsem na ni.
Proč?
Protože mě víc zajímal vlastní smutek než její.
Nejdřív začala pít.
Ale já taky. Tak co jsem jí měl říct?
Pak jednou zmizela.
Po několika týdnech
se vrátila.
Jako zombie.
Ona jen nepila.
Nechci, aby tě potkal stejný osud.
Vím, že nejsem tvůj táta.
Ale nechci na tebe kašlat.
Neunesl bych to.
Tak koukej jít domů.
A zůstaň tam.
Co mám dělat?
Čekej na zprávy.
Nechci špatný zprávy.
Tak buď trpělivá
a dobrý zprávy přijdou.
Naši jsou starý.
Udělali si mě pozdě.
Poznám, že jsou…
starý a smutný.
Těsně před smrtí.
Jako prarodiče, co se o mě nemůžou starat,
co všechno jen vyhrotí a který nezajímám.
Připadám si stará.
Ale nejsi.
Ten dědek se vrátí.
Neukáže se.
Už jsou to tři dny. Neser mě, Bartolo.
Přijde a všechno posere.
- To ti říkám, kámo. - Jestli jo, tak je magor.
To už víme.
Jdi už a přestaň mě štvát.
Zkontroluj ty kluky.
Co tam děláte? Nevyhulte to všechno.
Co to děláte?
Honíte si péra?
Ser si doma!
Hej!
Kámo.
Do hajzlu!
Jsi v pohodě, brácho?
Najdi toho plesnivýho dědka.
Řekl sis o to, dědku.
Už zase. Zasraná bouchačka.
Ty hajzle.
Zlámeme ti i tu druhou hnátu.
Drž hubu, nebo ti ji zase zavřu.
Řekni mi, kde máš šéfa!
Chceš, aby tě zabil?
Mluv, nebo zabiju tebe.
Mám to udělat?
Dřív nebo pozdějc ho najdu.
Tvoje volba.
Je v City.
V plážovým baru v Punta Carretas.
Pěkný, šéfe! Teď mi to řekli.
Víš, jak těžký pro mě bylo lízat kundu?
Co zbývá?
Nic moc.
Náměstí v Parque Rodó, maják a náměstí u supermarketu.
A kluci mi říkají o víc zboží.
Prodávají rychle.
To je dobře.
Zajdi za Martou a řekni si o víc.
Ale ne moc.
Nevyhulí to všechno sami?
Jako vždycky.
Ať to nepřehání.
Dopij to pivo a vyraž.
A ty pojď se mnou.
Raynolde.
Pojď sem. Chci na chvíli dovnitř.
Raynolde!
Dej mi to!
Kluci to spočítají.
Hej, kluci!
Opatrně, nebo skončíte pod drnem.
Spočítejte to a běžte se najíst.
Jo, šéfe.
Raynolde!
Co tu děláš?
Co je, dědku? Máš poslední přání?
Vyklop, kde máš šéfa.
Rozmlátím ti nos,
až ti nateče krev do mozku.
Našel jsem tvou dceru.
Řekneš mi, kde je.
Jinak ti další ranou
udělám z mozku kaši.
Jak se vede?
Ještě žiješ?
Kluci tě nezmlátili dost?
Zase tě měli za mrtvýho?
Měl bych si najít chytřejší lidi.
Nechte to náměstí na pokoji.
Celej ten blok.
Není to tak jednoduchý.
Být to na mně, udělal bych to.
Ale jak by se na mě dívaly další čtvrti?
Jako na nulu,
který se postavil nějakej děda.
Bylo by po mně.
To bude stejně.
Jestli někdo prohrál,
seš to ty.
Děláš sluhu bohatým.
Hlídáš jejich domy, myješ jim auta
a uklízíš hovna z jejich chodníků.
Tak tvrdohlavej být nemůžeš.
Poslyš…
Já si chci život užít,
ne trpět.
A už vůbec ne pro jiný.
Moje zuby!
Už se k mýmu území nepřibližuj.
Jestli se tu ukážeš…
zabiju tě.
A každýho, kdo sem přijde.
Moje zuby…
Jak je?
Všechno dobrý?
Jo, dobrý.
A tady?
Hodně práce?
Jako obvykle.
Kde máš věci?
Přestěhoval ses?
Jo.
Bydlím teď v pěkným domě se svou dcerou.
Díky.
Naši chodí k psychiatrovi.
Zatím jim nic nepředepsal, ale kdo ví?
Čím se vaši živí?
Když ti to řeknu,
svěříš se mi?
Možná.
KONEC
Překlad titulků: Anna Farrow