Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
"Å FORSVARE TERRITORIET DITT ER Å FORSVARE DITT EGET LIV."
NETFLIX PRESENTERER
TO UKER TIDLIGERE
Vi har besøk.
Vi bør passe oss.
Det er ikke vårt kvartal.
Jeg kommer ikke i morgen, Togo. Jeg må hente trygda mi.
Bare dra.
Jeg tar over.
Jeg må få vasket meg. Hvor er det vann?
Det er en kran der borte.
Hva er klokka?
Det er sent. Du bør dra hjem.
Ikke faen om jeg drar hjem.
Jeg blir her.
Her.
Ligg på den for å holde varmen.
Greit.
VELKOMMEN
Er du fra neste kvartal?
Hvilket kvartal?
Der de selger.
Selger hva?
Kom deg av gårde.
Det er ikke ditt torg.
Jo, det er det.
Jeg jobber og bor her.
Er det en jobb å parkere biler?
Tror du det er alt jeg gjør?
Ser sånn ut.
Tror du det er enkelt?
Det virker ikke vanskelig.
Ser du parkeringsplassene ved siden av supermarkedet?
Jeg vedder alt jeg har på at du ikke klarer å parkere tre biler på rad.
Avtale.
Men "alt du har" betyr alt. Stokken også.
Vent litt. Jeg tar den.
Takk.
Togo, kan du gi dette til Alberto?
Og takk. Takk for alt.
Stans! Vent!
Vent litt. Jeg skal hjelpe deg.
Vent litt, señor.
Litt tilbake.
Sånn, ja.
Takk, nabo. Vi ses.
-Takk. -Bare hyggelig.
Om det er så lett, kunne du gjort det selv.
Hva skjer, kompis?
Jeg hjalp henne bare.
Dessuten er ikke dette ditt kvartal.
Hun kan få pengene.
-For fyren i rullestolen. -Det var ikke avtalen.
Du bør dra herfra. Du også.
Ok, ro deg ned, kompis.
Jeg vil bare hjelpe. Vi er alle i samme båt.
Stikk, nå.
-Hva er problemet? Han hjalp meg bare. -Stikk, sa jeg.
Alberto!
Señorita Mirta ga meg nøklene.
Takk, Togo.
Takk.
Jeg er på jobb, så jeg må legge på, ok? Elsker deg.
Ha det.
Hva skjer?
Rito.
Hva foregår, Bartolo? Rivero?
Hva foregår?
Hvor mange ganger har jeg sagt det?
-Jeg vet ikke, jeg… -Hvor mange ganger?
-Vet ikke. Ro deg ned. Jeg jobber… -Roe meg ned?
-Jeg er på jobb… -Igjen?
Jeg skal si deg hvor mange.
-Jeg vet ikke hvor mange. -Tre ganger.
Vent litt. Nei. Slutt!
Han forsømte kvartalet sitt. Så begynte han å selge.
Men…
Han brukte mer enn han solgte.
Når du blander deg med de folka, er du ferdig.
Han var 17.
Han var lenger nede enn oss.
De beholder kvartalet og kundene hans.
Folk kommer hit for å kjøpe.
De planlegger noe.
Merk deg mine ord.
God morgen.
Står til?
God morgen.
Hvordan har hun det?
Abstinensene hennes blir stadig mildere.
Fint.
Og hun spurte etter deg, det er lenge siden sist.
Hun er der borte.
-Jeg trodde du skulle komme i går. -Det var lørdag.
Jeg jobber jo noen lørdager, vet du.
Jeg tok med disse.
Sa de at jeg er bedre?
Ja.
Og hvordan har du det?
-Jeg er også bedre. -Drikker du mindre?
Ikke en dråpe.
Går du til psykologen?
Hver uke.
Jeg vil ikke være her.
Det er bedre enn gata.
Men jeg er ikke fri her.
Vi finner oss et sted å bo snart.
-Jeg har ikke noe imot gata. -Gata er farlig.
Her. Den er til deg.
Takk.
Det er det jeg skylder deg.
Du sa "alt". Stokken min også.
Så alt du har.
Dette holder.
Jeg trenger et sted å sove.
Torget er ikke bare ditt.
Kan jeg hjelpe deg?
Når du spiser, kjører bilene bare forbi.
Folk må spise.
Det koster deg ingenting.
Hvorfor vil du bo på gata?
Du har et kredittkort.
Hvis du forteller først.
Kom i morgen.
Så ser vi hva du kan.
Greit.
Ses i morgen.
Hvem er det?
Jeg vet ikke.
Men hun sliter.
Hun skal hjelpe meg.
De sendte en til å ta over.
Ikke sant? Beklager.
Beklager. Har du vært her før?
Er det sant? Ikke?
Det er et vakkert land.
Ja.
Nei.
Det er Uruguay, ikke Paraguay.
Lukk døra.
Ja.
Nei. Uruguay.
Mercedes! Hvor har du vært?
Jeg sa jo at jeg hadde lite batteri!
Jeg traff en venn.
Tar du i det minste medisinene dine? Har du nok?
Ja. Hvordan skulle jeg ellers holdt ut her?
-Skru ned musikken! Bruk hodetelefoner! -Jeg har mistet dem.
God ettermiddag, Togo.
-Hei. -God ettermiddag.
Er det sant at de drepte en guttunge? Var det noen vi kjente?
Det var i neste kvartal.
Er nabolaget blitt farlig igjen?
Nei.
Vi lurer på å lage fest neste uke,
men vi er ikke sikre, for ting er kompliserte nå.
Det er kanskje dumt.
Nabolaget trenger en fest.
Ikke bekymre dere.
Takk, Togo.
Takk.
Si ifra om du hører noe, da.
Selvsagt.
Hei.
En lader til MP3-spilleren din.
Takk.
Hent tingene der borte
og vask bilen til Alberto.
Den er støvete.
Jeg trodde du skulle lære meg å parkere biler, ikke vaske dem.
Det er en begynnelse.
Vis meg hva du kan.
Hva gjorde du før?
Før hva?
Før du bodde her.
Jeg bodde et annet sted.
I en annen gate?
Nei.
I et hus.
I lang tid.
Jeg drev med boksing.
Jeg var flink.
Hvorfor sluttet du?
Én dag da jeg kom fra trening…
…kom det en bil rundt hjørnet.
I høy fart.
Den kjørte meg ned.
Ødela beinet mitt for godt.
Jeg kunne aldri bokse igjen.
Og nå vasker du biler.
Så ironisk.
Ja.
Veldig ironisk.
Er du fornøyd nå?
Legg deg til å sove.
Hadde ikke sett ham på dagevis.
Jeg gikk forbi og la merke til stanken.
Det hadde ligget der i dagevis.
Jeg ringte politiet.
Stakkars Alberto.
Døde av ensomhet.
Selvmord?
Ja.
Han var en trist mann.
Da jeg begynte å jobbe her,
så jeg alltid ham og kona hans sammen.
Han trengte henne mer enn hun trengte ham.
Men hvorfor ta livet sitt?
Folk dør.
Hjemme, på gata.
De dør bare.
Han døde ikke bare.
Han ønsket det.
Har du tenkt tanken noen gang?
Eller bare det å dø?
Kom, så går vi.
Ikke snakk om døden akkurat nå.
Hva snakker man om når noen har tatt livet sitt?
Ingenting.
Snart drar både ambulansen og politiet sin vei.
Da vil stillheten råde igjen.
IKKE KRYSS
Har du ansvaret for kvartalet, señor?
Hvorfor spør du?
På grunn av kommende endringer som vi må diskutere.
Kollegaen din sa at dette var ditt kvartal.
Jeg har ingen kollega.
Den jenta som henger rundt med deg, sa det.
Hun sa faktisk det.
Er du fortsatt ikke sikker?
Rolig, det er nok til alle. Vi kunne slå oss sammen.
Jeg jobber alene.
Takk.
Den er din.
Du snakket med ham, hva?
Med hvem?
Den gutteslampen.
Han spurte deg om noe.
Nei. Jeg snakker ikke med noen, slik du ba meg om.
Du hadde sagt at dette er mitt kvartal.
Ja, ok. Beklager.
-Han ville krysse… -Ikke snakk med noen.
Ikke snakk med noen.
Skjønner du?
Av sted, stikk, ditt dophue.
Ikke se på meg. Stikk, nå!
Hva sa han?
At ting vil endre seg, og at jeg bør jobbe for dem.
-Jobbe med hva da? -Jeg vet ikke.
Der.
Det er å jobbe for dem.
Togo.
Jeg har legetime i morgen, så jeg kan ikke komme.
Det er greit.
-Jeg tar over. -Takk.
Kan du åpne døra, er du grei?
Takk.
Fortsett.
Din gniene kjerring.
God morgen.
Vær så god.
Takk.
Jeg trodde dette kvartalet ble styrt
av mannen i rullestol.
Ingen styrer dette stedet. Hver sin plass.
Det er sant.
Det som er ditt, er ditt.
Men virksomheten kunne bli,
la oss si, mer lønnsom
om du er interessert i noe på siden.
Jeg har alt jeg trenger.
Jeg trenger ikke mer.
Fremskritt er uunngåelig, vet du.
Det er best å henge med.
Alt vel?
Alt vel.
Jeg må be om en tjeneste.
Selvsagt.
Kan du lade denne?
VAKT
Ja visst.
Takk.
Tusen takk.
Familien min er dritt.
Ingen familie er normal.
Da er det bedre uten.
Nei, det stemmer ikke. Alle hører til hos noen,
eller til et sted
eller til noe.
Dette er til dere.
-Takk. -Vel bekomme.
Alle har en familie.
Selv om du aldri ser dem. Familien din er der.
Har du familie?
Ta deg litt mat.
Dette er ikke din gate.
Er den din? Det er en gate. Ingen eier den.
Den er vår fordi vi tar vare på den.
Kan du ikke bare holde kjeft og dra hjem, pappajente?
Slutt å leke tøff før du angrer.
Skal du få meg til å angre?
Lurer du på hva jeg kan gjøre mot deg? Vil du vite det?
Jobb for oss, ellers går det deg ille. Siste advarsel. Si det til sjefen din.
Alt i orden?
Ja.
-Hei, gutter. Hvordan går det? -Bra, og med deg?
God morgen, Togo.
God morgen.
-Jeg trenger to frokoster i dag. -Ok. Vent, Miguel.
Nå?
Er hun jenta di nå?
Var hun enkel å overtale?
Hun heter Mercedes.
Hun er kollegaen min. Vel, hun jobber med meg.
Ikke kjæresten min.
Hun er bare et barn.
Kanskje en dag hun er litt full, hvem vet?
Takk for frokosten.
Og Milton?
Har ikke sett ham.
Og han har ikke sagt noe.
Ja, forresten…
Jeg glemte denne her forleden.
Den er ladet.
Tusen takk.
Det gjør mer vondt enn vanlig.
Legen sier jeg ikke må belaste det.
Jeg klarer meg med trygda og litt hjelp fra naboene.
Ta dette.
Jeg jobbet for deg.
Det er ikke mye.
Det er jo lørdag.
Takk.
-Hva har skjedd? -Ingenting. Jeg ramlet i går.
En nabo hørte det og hjalp meg.
Jeg lå og ropte i to timer.
Dette var grunnen til at jeg pensjonerte meg.
Du også?
Jeg også hva?
Komme du for å gi Milton juling?
Nei.
Jeg er en venn av Milton.
Du må sørge for at folk får vite at Milton er en venn av Togo.
Johnny, kom inn! Kom igjen.
Kom igjen, nå.
SOVEROM MED BAD TIL LEIE
Kom igjen.
Fortsett. Rolig.
Kom igjen.
Kom hit.
-Hei, sjef. -Der, ja.
Gå og pass på kvartalet.
Hva er galt, bestefar? Du må respektere de unge også.
Har du vurdert det?
Vurdert hva?
Din siste advarsel. Sa ikke kollegaen din det?
Gå tilbake til kvartalet ditt og slutt å plage oss.
Hva gjør du? Slutt!
Hør her.
Dere bestemmer ikke i dette kvartalet.
Det gjør fyren i rullestolen.
Når han ikke er her, bestemmer jeg.
Slutt å leke tøff, bestefar.
Jeg advarer deg og den dumme kollegaen din.
Det er dere som bør passe dere.
Du skal få svi for dette.
Kom dere vekk herfra.
Stikk!
Ikke i kveld.
Hva da?
Du kan ikke bli her i natt.
Kommer de tilbake?
Jeg er ikke redd.
Jeg kan hjelpe deg.
Her.
Disse er dine.
Dette er alvorlig.
Har jeg sagt noe annet?
Du må fortsette i terapi også.
La meg være.
Jeg vil sove.
La meg være i fred!
Kom dere ut!
Hvorfor tvinger du meg til å komme?
Hvorfor så sta, gamling?
Ting er ille.
Gutta må jobbe for å forsørge familiene sine.
De gjør ikke noe galt.
Sjefen min prøvde å snakke pent med deg.
Gjøre en avtale.
Dette kunne vært ditt kvartal.
Blanke ark.
Hyggelige naboer.
Men sjefen min gjør et unntak.
Han respekterer de som fortjener respekt.
"Han skal få beholde kvartalet sitt", sa han,
"hvis han lar gutta mine være."
Gi det tilbake til Milton.
Den krøplingen?
Du har visst ikke skjønt det. Du bestemmer ikke her.
God aften.
Er alt i orden?
Alt i orden.
Er dere venner?
Vi holder på å bli kjent.
Ikke sant?
Ja.
Vel, vi skal røyke oss en joint før vi legger oss.
Si ifra om du trenger noe.
Vi er ikke ferdige.
Vi har vært greie mot deg.
Ikke tøy strikken.
Ikke du heller.
Faen.
Jeg har ikke noe sted å sove.
-Jo da, det har du. -Men jeg vil ikke tilbake dit.
Du kan ikke sove her.
Sånn er det bare.
Gå og vask deg. Stell deg litt.
Vi må vaske bilene som kommer,
og hjelpe folk på jobb.
Og så passe kvartalet til Milton.
Jeg tar meg av dette.
-Hold deg borte et par dager. -Ikke dette igjen.
Dette er noe annet. Det er verre.
Om du tenker på de pøblene, la oss bare ringe politiet og…
Jeg har jo sagt at politiet ikke bryr seg.
Setter du pris på meg?
Ja.
Selvfølgelig. Jeg er takknemlig.
Så gjør det for meg.
Hold deg unna et par dager.
Greit.
Du passer deg vel?
Det er de som bør passe seg.
Sier du at den gamlingen med stokk
banket dritten ut av dem begge?
Bli kvitt ham.
Hvis han ikke vil selge, er det ut.
Vi trenger det kvartalet for å styre nabolaget.
Yago, vi blir sterkere.
Vi kan gjøre avtaler med andre nabolag.
Eller ta dem over helt.
Den gamle klovnen vil ikke slutte å plage oss.
For en idiot.
Bli kvitt ham.
Og gjør det fort.
Jorge Da Silva, født i Uruguay,
identitetsdokument nummer 1 333 379-9.
Ingen fast adresse, hevder du ikke så noe.
Du vet ikke hvem som satte fyr på tingene dine,
hvorav følgende ble reddet:
En MP3-spiller, den tilhørende laderen
og et par ørepropper som skal ha blitt reddet fra brannen.
Videre sier du at du ikke hørte skudd,
og du så heller ikke
verken personer eller kjøretøy,
men anser hendelsen som en tilfeldighet
som du selv kan ha forårsaket
uten å vite det.
Stemmer det?
Høres sånn ut.
Naboene sier de hørte skudd, så en motorsykkel og deretter flammene.
Vel…
Folk snakker.
Motsier hverandre.
Det er normalt.
Jeg bor der, og jeg så ingenting.
Er du redd?
For hva da?
For å anmelde.
Det var naboene som anmeldte.
Dere hentet meg inn fordi jeg bor der.
Hvor skal jeg signere?
Jeg må på jobb.
Står til?
God morgen.
Jeg skal få gå ut.
Med eller uten følge.
Jeg er ikke sikker, men det blir lettere om du kommer og henter meg.
Så hyggelig å høre.
Hvorfor kommer du i dag?
Fordi jeg savner deg.
Jeg savner å være sammen med deg.
Jeg vil ikke at vi bor på gata.
Ikke jeg heller.
Jeg har noe til deg.
-Hva da? -En overraskelse.
Men lukk øynene.
Ok.
Lukk øynene.
Kult!
Er det sant?
Ja, det er sant. Og hun gjorde alt arbeidet.
Du har en tapper datter.
Veldig tapper.
Tar Yena disse?
Nei.
De Yena tar, er fra samme produsent, derfor ligner de.
Men disse er for dyp depresjon.
Fikk du dem foreskrevet?
Nei.
De tilhører en venn.
Derfor spurte jeg.
En psykiater må ha forskrevet dem.
Det er ikke en medisin du bare kan slutte på.
Takk.
Vent litt, señor.
Kjenner du denne fyren?
Han kom her forleden. Hevdet at han var fetteren hennes.
Jeg trodde ham ikke og slapp ham ikke inn.
Godt tenkt.
Tusen takk.
-Nei, Togo, jeg vil ikke ha problemer. -Jeg har jobbet for deg.
Dette er halvparten.
Takk.
Vær ærlig med meg.
De sa at jeg må selge dop for dem hvis jeg vil bli værende.
Jeg sa nei.
De ba meg stikke.
Jeg nektet igjen.
En kveld kom de hjem til meg og ga meg juling.
De sa at neste gang dreper de meg.
Jeg tror du bør gjøre en avtale med dem. Eller finne deg et annet kvartal.
Men ikke konfronter dem.
Hvorfor ikke?
Fordi de er farlige.
De er dumme. Det finnes mange idioter som dem.
Vet du hva det eneste våpenet deres er?
Frykt.
Og frykt kan være lammende.
Men vi må overvinne den.
Jeg må be deg om noe.
Dra vekk i et par dager.
Dra langt vekk.
Ta inn på et herberg.
Hva skal jeg gjøre?
Vente.
Hvor er Togo?
Kan du ikke slutte å tulle og dra hjem?
Si det! Hvor bor Milton?
Hør her.
Dra hjem.
Ikke oppfør deg som en taper.
Du er taperen, din idiot.
Drittsekk!
Litt av et triks vennen din gjorde her forleden.
Den store Houdini.
Han kom ikke tilbake.
Han tok visst hintet. Besøker kanskje et barnebarn.
Hvilket triks snakker du om?
Trenger du jobb? Vi kunne trengt ei jente.
Iblant liker ikke damene å kjøpe av oss fordi vi bare er gutter.
Du kunne skaffe oss nye kunder.
Stapp jobben din opp i ræva.
Hvor er Togo?
Har han ikke sagt noe?
Han spiller død.
De sier han kommer tilbake. Da er han dum.
Den krøplingen lot deg i stikken, hva?
Pass munnen din, din idiot!
Dette stedet er vårt nå.
Hei, jenta mi.
Nå føler du deg visst mye bedre. Gjør du ikke?
Forsiktig.
Sånn, ja.
Det holder. Drikk.
Sånn, ja. Forsiktig.
Sånn, ja.
Kom, så skal jeg følge deg hjem.
Her er det.
Tar du medisiner mot depresjon?
Hvordan vet du det?
Ja eller nei?
Nei.
Men burde du gjøre det?
Legen og foreldrene mine tror
at hvis jeg tar noen piller, så vil jeg gå på skolen og få meg venner.
Jeg har en datter.
Hun er i rehabilitering og tar medisiner.
Da moren hennes dro sin vei,
begynte hun å omgås feil folk.
Jeg forsømte henne.
Hvorfor det?
Fordi jeg var mer opptatt av min egen sorg enn hennes.
I starten drakk hun.
Men det gjorde jeg også. Hva kunne jeg si?
En dag forsvant hun.
Etter flere uker kom hun tilbake.
Som en zombie.
Det var mer enn alkohol.
Jeg vil ikke at det skjer med deg.
Jeg er ikke faren din.
Men jeg vil ikke forsømme deg.
Jeg orker ikke å se deg sånn.
Så dra hjem nå.
Og bli der.
Hva gjør jeg?
Vent på nyheter.
-Jeg vil ikke ha dårlige nyheter. -Vær tålmodig.
Så skal du få gode.
Foreldrene mine er gamle.
De fikk meg sent i livet.
Jeg føler at de er
gamle og triste,
og at de er døden nær.
Som besteforeldre som ikke klarer å ta seg av meg. De overdriver
og bryr seg ikke om meg.
Jeg føler meg gammel.
Men det er du ikke.
Den gamlingen vil komme tilbake.
Han kommer ikke.
Det har gått tre dager. Slutt å mase, Bartolo.
Han vil komme tilbake og ødelegge alt.
-Hør hva jeg sier, da. -Hvis han gjør det, er han sprø.
Det er han.
Bare stikk. Du går meg på nervene. Gå og se til gutta.
Hva gjør du? Ikke røyk alt sammen.
Hva driver du med?
Knuller dere, eller?
Gå hjem og drit!
Hei!
Kompis.
For helvete!
Går det bra, kompis?
Finn den gamlingen, kom igjen!
Du ba om det, bestefar!
Nå skjedde det igjen. Møkkapistol!
Din jævel. Vi skal knuse det andre beinet ditt også.
Hold kjeft, ellers får du en ny en på trynet.
Fortell meg hvor sjefen din er, nå!
-Vil du at sjefen min dreper deg? -Spytt ut.
Eller skal jeg drepe deg?
Før eller senere finner jeg ham.
-Det er opp til deg. -Han er på City.
Baren på Punta Carretas-stranden.
Så kult, sjef. Jeg hørte det.
Aner du hvor vanskelig det var å slikke fitte?
Hva gjenstår?
Ikke mye.
Torget i Rodó-parken, fyrtårnet og plassen foran supermarkedet.
Og folk ber meg om mer dop å selge.
Det selger fort.
Det er bra.
Dra til Marta og be henne gi deg litt mer.
Men ikke for mye.
Og de røyker ikke opp alt?
Det vanlige.
Ikke la dem gå over streken.
Drikk opp og kom deg av sted.
Og du, bli med meg.
Raynold.
Kom og bli her, jeg går inn litt.
Raynold!
Gi meg bagen.
Be gutta telle dem.
Hei, karer.
Ta det rolig med dopet, ellers ender dere opp døde.
Tell pengene og få dere litt mat.
Ja, sjef.
Raynold!
Hva skjer, din idiot?
Hva er greia? Har du lyst til å dø?
Fortell meg hvor sjefen din er.
Jeg knuser nesa di så hodet ditt blir fullt av blod.
Jeg fant dattera di.
Si meg hvor han er.
Det neste slaget vil knuse hjernen din for godt.
Hva skjer, bestefar? Fremdeles i live?
Ga ikke gutta deg nok juling?
Tok de deg for å være død?
Jeg burde jobbe med smartere folk.
Hold deg unna torget.
Hold deg unna kvartalet.
Det er ikke så enkelt.
Var det opp til meg, så ja.
Men hva vil de andre nabolagene si om meg?
At jeg er et fjols
som lot meg jage av en gammel gubbe.
Jeg ville ikke vart lenge.
Du er allerede et fjols.
Om det er et fjols her, så er det deg,
som leker tjener for de rike.
Du passer husene deres, vasker bilene og møkka på fortauene deres.
Du kan ikke være så sta.
Hør her, gamlefar. Jeg er her for å nyte livet, ikke for å lide.
Særlig ikke for andre.
Tennene mine!
Aldri vis deg på territoriet mitt igjen.
Hvis jeg ser deg igjen,
dreper jeg deg.
Deg og enhver som prøver seg.
Tennene mine…
Står til?
Hvordan går det?
Fint.
Og her?
Mye å gjøre?
Det vanlige.
Og tingene dine?
-Har du flyttet? -Ja.
Jeg bor i et koselig hus sammen med datteren min.
Takk.
Foreldrene mine går i terapi.
Ingen resepter ennå, men hvem vet?
Hva gjør foreldrene dine?
Hvis jeg forteller det, forteller du også?
Kanskje.
SLUTTEN
Tekst: Marie Wisur Lofthus