Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PREDSTAVLJA
ROBOT MASTERS TURNIR
Ja sam Waldi.
Moćni Waldemar Prvi.
Ja sam sportaš.
Virtualni sportaš.
Nervozan si?
Smiri se, Waldi.
Hajde, čekaju nas.
Dobro došli!
Započinjemo sljedeću rundu turnira.
U desnom kutu je tim koji ne treba predstavljati.
Zaplješćite VIP-ovcima!
Borit će se protiv debitanata, Tri kralja!
Nedostaju nam dva igrača iz ekipe Tri kralja.
Čekamo Waldeka Banaśa i Staszeka Lebiodu.
Gospodo, jeste li ovdje?
Bravo. Super. Dobro.
Idemo dalje.
-Pazi! -Jedan je ovdje.
Vidim.
Pokrivaj me.
Hej!
KRAJ IGRE - IZGUBILI STE
To!
Izvrsna igra VIP-ovaca.
Igra je gotova. 1:0 za VIP-ovce.
Rasplakat će se.
Ovo je Staszek. Moj kompić.
Imamo iste prioritete u životu.
Prije pola godine, hormoni su mu poludjeli.
Traži djevojku.
Kakva je konkurencija?
Moja mama.
Turnir.
Ne razumije igranje.
Blesave amaterske igre.
Ali voli me i podupire moju virtualnu sportsku karijeru.
Pokazat ćeš im već.
Na ozbiljnom turniru. Ne na nekom lošem. Upadajte.
-Dečki? -Da?
Hvatajte!
Tri kralja!
XXXL. Ta je tvoja.
Moćni Waldi Prvi.
Hrabri Stanisław Prvi!
Rudy.
Rudy!
Ovo je za tebe!
Pored njega, Staszek i ja smo novaci.
Početnici.
Rudy je profesionalac.
Nije baš uzbuđen.
Bit će kad odjenemo jakne na turniru.
I to ne bilo kojem.
Kvragu, Waldi!
Zamisli horde obožavateljica!
Mama!
Tvoja teta dolazi. Mora biti uredno.
Već si usisala prije jedan sat!
-Hajde, Waldi! -Hajde, Waldek!
-Waldek, nastavi! Brže! -Možeš ti to!
Ne!
OCJENE IZ TJELESNOG
Igramo večeras?
Ne znam.
Mamina teta Mariolka dolazi danas.
Ona koja je…
Ne zavidim ti.
Možemo igrati po noći.
Dođite!
Što je to bilo? Gledajte. Semafor još ne radi.
Ovdje je vrlo opasno.
Dijete koje ide samo iz škole…
Moglo bi završiti pod kotačima kamiona,
istovremeno upasti u šaht nasred ceste
i utopiti se u kakici.
-Hoćete li ga ikad pustiti samog? -Kad poprave svjetla.
-Bok, dušo! -Bok.
Uopće ne izgledaš loše.
Prava ljepotica!
Kłodzko je veoma daleko. Prešla sam 500 kilometara u komadu.
Ali ljudi su užasni vozači. Zaista užasni.
Što je auto bolji, vozač je lošiji.
Osim toga, posvuda su radovi na cesti.
Ili iscrtavaju linije, režu stabla ili nešto sređuju.
Kao da to ne mogu noću kad normalni i pristojni ljudi spavaju.
Umjesto toga, rade danju kad su svi u žurbi.
Mogao bih svašta reći o maminoj teti,
ali nekako nemam energije.
Imam živčani slom.
Walduś, teta je ovdje!
Ne bih pogodio.
Bok, dušo.
Malo si punašan, zar ne?
Malo si luda, zar ne?
Bok, prijatelju.
Kuća je besprijekorna, Tereska. Kao da očekuješ župnika.
Samo to radiš? Čistiš?
Iskreno, dom vam je pomalo beživotan.
Oprosti. Moja greška.
Fuj!
Ne mogu ovo psihički podnijeti.
Koji ide u hladnjak?
Jesam li vam pričala o mojem starom pudlu koji je izgubio sve zube?
Ne još.
Pa, volio je slatkiše.
Naravno, izgubio je sve zube. Gornje i donje.
Nije mogao jesti i uginuo je. Jadničak.
No tad sam mogla otići na put sa svojim
prijateljicama.
Učlanjena sam u klub.
Često putujemo. Bile smo u Turskoj…
Ima li Walduś reumatizam u rukama?
Zar ne može sam natočiti?
Luda je, zar ne?
Koja bi normalna osoba to učinila?
Sutra ćeš izvući bicikl. Imaš li djevojku?
Pripremila sam ti sobu! Krevet je namješten.
Pripremila sam sve za slučaj…
Da, u hladnjaku imaš jednogodišnju zalihu smeća.
Ali ne namjeravam ostati toliko dugo.
Imam svoj život.
Imam planove.
I ti imaš planove, zar ne?
Ispumpavajmo, ispumpavajmo vodu
Pumpe su posvuda Ali trebamo još ruku
Dolazi tsunami Moramo požuriti
Kiša pljušti Prihvatimo se pumpi
Da.
Ispumpavajmo
Radije bi išao djedu?
-Smijem uzeti računalo? -Ne.
Ne, to je selo.
Onda nemam izbora. Znaš moje životne „pioritete".
Prioritete.
Da, znam.
Teta će te pustiti da vježbaš.
Rekla sam joj za turnir, novac i obožavateljice.
Da ti ispričam priču?
Idem na pregled i vraćam se. Dobro?
Samo pregled?
Lijepo spavaj.
Waldi!
Waldek!
FINALE TURNIRA
-Pustili smo vam pobjedu. -Da.
Da ne plačete.
Osa, Komarac, ne sramotite se.
Tri kralja, čestitke.
Hvala.
Pobjednik je Moćni Waldi Prvi!
Moćni, vrijeme za spavanje!
Zašto je ne može pregledati naš liječnik u lokalnoj klinici?
To bi bilo bolje i za mamu i za mene.
Ne bih morao ostati s ovom luđakinjom.
Osjećam se kao da me usisala crna rupa
ili kao da padam u ponor.
Ponor očaja.
„Zdravi njoki od sojinog mlijeka"?
Neću to jesti.
Želim hrskavu piletinu.
Prvi mačići bacaju se u vodu.
Spustili smo ljestvicu.
Ali najvažnije je da si sam to skuhao.
Ispričavam se.
Walduś! Posuđe se neće samo oprati.
Masno je.
Stan izgleda sterilno. Treba ga… Trebali bismo… Definitivno.
Walduś! Bicikl!
Teta, ja sam virtualni sportaš Ovo mi je „pioritet".
Prioritet.
„Pioritet".
Moj tim i ja pripremamo se za veliki turnir.
Od vožnje bicikla imam upalu mišića.
Moraš se baviti nekom aktivnošću.
Neće biti po tvome, luđakinjo!
Reći ću mami.
Vidjet ćeš. Sve ću reći mami.
Walduś!
Nastavi!
Dajte. Luda je.
Walduś! Nastavi!
Tereska!
Kako si, dušo?
Teta,
vraćam se Waldeku.
Kako to misliš?
Besmisleno je biti ovdje.
Što to govoriš?
Moraš ostati tamo, razumiješ?
Zbog njega.
Nije mu ništa. Dobro se brinem za njega.
Tereska?
Ovdje sam.
Jako si hrabra, dušo.
Hvala, teta.
Bok!
Nećemo odustati!
Oprostite! Gospodine!
Nemojte se mučiti! Ostavite to tamo!
Poslije ćemo donijeti gore! Sami!
Mi ćemo nositi!
Hvala!
Walduś!
Predivno. Pazi! Zaista su divne.
Walduś, oprezno!
Je li ova bila posljednja?
Koma.
Što si rekao?
Ništa. To su bile moje misli.
Mislim, moj unutarnji glas.
Naradio si se pa se brzo istuširaj, presvuci i kreni u školu.
Da idem sam u školu?
Mogu te nositi na leđima.
To je previše. Sam hodam do škole?
Fora košulja.
Sam se odijevam?
Previše mi je to.
I sam prelazim cestu?
Što ima?
Bok, Staszek.
Tako se to radi. Ne držiš mamu za ruku. Hajde.
Ali izgledaš kao kreten.
Što ima, Waldi?
Pogledaj onu malu!
Bok, cure!
Imaš problema, mali?
Ne.
Nije li pomalo agresivna?
Nisi li pomalo kreten?
Grozno je. Dok je moja luda teta ovdje, nemam vremena za sebe.
Nemam vremena slijediti snove i raširiti krila.
Mislim na igranje.
Stari, jesi li muškarac ili ne?
Suprotstavi joj se.
Mislila sam da si stradao na onom biciklu, nespretnjakoviću.
Hajde.
Ja sam Moćni Waldi Prvi i nećeš me ovako tretirati!
Mislio sam da je dovoljno za danas.
-Bok! -Bok, ljepotane.
Onda? Meč s Rudyjem uskoro? Insekti žele revanš.
Halo?
Mama?
Kad se vraćaš?
Nemaš dovoljno vitamina u tijelu?
Vrati se kući i jedi više voća i povrća.
Ali mama, teta je psihički nestabilna!
Mislim…
Nije i inače takva. Sad je još gora.
Waldi!
Waldi? Hajde, čovječe. Šališ se?
Je li požar? Požar!
Strašno, zar ne?
Tko se zadnji smije, najslađe se…
Da, smije se.
Najslađe se smije.
-Zbog tebe sam propustio igru. -Čekaj malo. Tvoja teta je dobra.
Čak te prekrila ogrtačem.
Doručak.
Napravi svoj…
Moćni Waldi Prvi, suprotstavi joj se!
…doručak sam.
Ne budi gubitnik.
Mama?
Sadistica me tjera da vozim bicikl sto sati dnevno.
Zglobovi su mi preopterećeni.
O, ne.
I tjera me da brišem prašinu, kupujem, slažem odjeću i čistim zahod.
Razumiješ, mama? Čistim zahod!
I izgladnjuje me.
Prelit ću čaj vrućom vodom.
Treba ti vruća voda da se čaj skuha i postane napitak.
Evo. Aroma. Nijansa. Okus!
Ne smij se jer nije smiješno!
Ne šalim se.
Psihički me zlostavlja.
Kad smršaviš, kupit ćemo manju veličinu.
Imaš kapu za plivanje?
Dobro, posudit ću ti svoju.
U subotu idemo plivati. Ide i Staszek.
Zaista nije smiješno. Bok!
Skoro si izbačen iz ekipe.
Igramo li poslije škole?
Poslao sam poruku i Rudyju.
Bio je ljut na tebe jer si ga osramotio.
Izgledao si slatko u ružičastom ogrtaču.
Sigurno će ga proći.
Događa se svima.
U maminom ogrtaču.
U ponoć.
Javi Rudyju da igramo u ponoć.
Ako dotad ne zaspi.
Hej, što ima?
Gledaj.
Imam novi kanal.
Neko vrijeme bio sam u ekipi Tri kralja.
Ali pridružio sam se profesionalcima.
Igrat ću s njima na velikom turniru.
Želite vidjeti pobjedu?
Pratite moj kanal. Link je niže. Bok!
Učinio je to samo zato što si zadrijemao?
Kao što bi moj stari rekao: „Ponašao si se kao budala i gubitnik."
Činjenice, ali…
Ja sam kriv?
Nisam ja!
Potpuno je izgubila dodir sa stvarnošću.
Nije prikladna za brigu o djetetu.
Predstavlja mi prijetnju.
U opasnosti sam.
Što da radim?
Da nazovem policiju?
Da pobjegnem?
Ali kamo? Kome?
BOLNICA, ODJEL 2 - SOBA 004
Što radiš ovdje?
Došao sam vidjeti mamu, Teresu Banaś.
-Došla je na pretrage. -S kim si došao?
S onim čovjekom.
Hej! Stani!
Walduś!
Gdje si bio, mali?
Nisam te vidio na putu do škole pa sam mislio da si u depresiji.
Vratit ću ti.
Dečki! Dosta. Prestanite!
Previše se igrate.
Vratit ću mu.
Čekajte.
Tereska?
Da, kod kuće je. Zašto?
Bio je u bolnici?
U bolnici? Ali zašto? Da!
Slušaj. Prolazili smo pored bolnice i inzistirao je da…
Tereska, daj.
Samo je želio
vidjeti zgradu noću.
Želio je vidjeti bolnicu noću.
Dobro, bok.
Bez uvrede, ali ne bih povjerovao u tako lošu priču.
Walduś! Ili idi u školu ili barem vozi bicikl.
Walduś!
Čovjek ne može sjediti skrštenih ruku.
Mora nešto raditi.
Djelovati.
Mora se baviti nečime da odagna misli i brigu.
Da ga niste toliko mučili, možda ne bi zaspao.
Kao što bi moj stari rekao, radi kao konj.
Da nije tako, još bismo imali tim. Što god.
Moja nova ekipa već se prijavila za turnir.
U mojoj staroj ekipi, Tri kralja, bio je slatki klinac koji…
Govori o tebi.
…misli da je bolji.
Ne pomažete.
Ponekad morate birati između boljeg i lošijeg.
Ja sam izabrao bolje. Što biste vi odabrali?
Natječite se bez njega.
Moramo imati tri igrača i trebamo profesionalca.
Zar nema mnogo igrača?
Pronađite drugog.
Walduś, danas ne moraš u školu, ali vozit ćeš bicikl.
Pravi sport koristit će ti. I tvojoj glavi.
Letim iznad vode
Vozi oko trga.
Vježbaj noge.
Waldek!
Ni ja nisam otišao u školu.
Očito uz veliko žaljenje.
Ne može nas vidjeti. Idemo.
Hajde!
Hajde, Waldi.
Mogu igrati s vama. Nema problema.
Ali…
Ali turnir? Možda za osam, deset godina.
Imat ću vremena kad mi djeca odrastu.
Što?
Bok. Regrutirate za Tri kralja? Voljela bih…
Djevojka u našem timu? Ne igram s curama.
Ali prekrasna je.
Kao što bi moj stari rekao, počeli su ti rasti brkovi.
Justyna, što je s tipkovnicom?
Tipkovnica mi ne radi!
Justyna!
Kad sam saznala za audicije, pomislila sam „zašto ne"?
Oduvijek sam željela glumiti.
Bok, dečki.
Da.
Bok, dečki.
Gospodo, mama se uskoro vraća s posla.
Kvragu!
Već dugo vozim bicikl.
Gdje mi je bicikl?
Možda sam ga ostavio negdje drugdje?
Stalni fizički napor sigurno je uzrokovao
taloženje magnezija i kiseljenje mozga.
Sve u mojem mozgu fermentiralo je i pomiješalo se.
Što ću reći teti? Što?
Na 12-om kilometru uhvatio me grč u stopalu
od iscrpljenosti i taloženja magnezija.
Stao sam i gledao jato ptica kako leti nebom.
Predivan prizor.
A onda, odjednom,
psić u kanalu!
Crno-bijeli. I cvilio je.
Pružio sam mu granu.
Uhvatio ju je zubima. Još je imao zube.
Nisu još istrunuli.
A onda…
Bila su trojica.
Prvog sam udario ovako.
Krenuo sam na drugog, ovako…
A trećeg sam sredio nogom.
Srećom, dobro je završilo.
Ali ukrali su mi bicikl.
Ukrali su ga dok sam spašavao psića.
Walduś, jako sam ponosna na tebe.
Ne brini se za bicikl.
Izgleda da se lopov provozao
i ostavio ga ispred Staszekove zgrade.
Pokupila sam ga u povratku s trčanja.
Dakle…
Znaš…
Psić…
Žao mi je.
Walduś!
Ta-da!
Ovo ti šalje mama.
Iako ne razumijem zašto želi trovati vlastito dijete,
s obzirom na trenutnu situaciju, možeš to dobiti.
Kaže da te zove.
Ali odbijaš pozive.
Znam.
Zato što se bojiš, zar ne?
Mama je.
Walduś, razgovaraj s njom.
Možda istina…
Ne želim znati istinu.
Mama je odlučila lagati, a ja sam odlučio ne znati istinu.
I svi su sretni.
-Walduś… -Samo želim da se mama vrati doma.
Ne želim razgovarati s tobom.
„Želim, ne želim.” Život ne funkcionira tako.
Ali uvijek možeš pokušati prepoloviti strah.
Prepoloviti?
Glupost. Prepoloviti strah?
Onda? Razgovaramo? Igramo?
Insekti su djetinjasti.
Želim ići na turnir, ali ne s njima.
Želim igrače koji se znaju ponašati.
Onda? Regrutirate ili ne?
Mislim da proba neće biti potrebna.
Ne, nije potrebna.
Znamo da ste dobri, gospodine.
Ako želite, možete nam se pridružiti.
Ako mislite da se znamo ponašati.
Vidjet ćemo. Moram vas upoznati. U stvarnom životu.
Sutra u 8.00 ispred vaše zgrade.
Kako znate gdje stanujemo?
Označili ste svoju lokaciju.
Ali sutra…
Sutra ujutro idemo plivati. I Staszek dolazi.
Plivati?
Dobro. Sutra u 17.00 ispred vaše zgrade.
Dođite u 17.00 ili nikad.
Sjajno!
Što ako je otmičar?
-Cura mi, paranoičan si. -Kakvih cura?
Trebamo zaštitu.
Dobro.
Halo, teta?
Želim ići trčati sutra u 17.00.
Možeš li stajati na prozoru i mjeriti mi vrijeme štopericom?
Dobro. Naravno. Bok.
Imamo pojačanje.
OPREZ - DUBOKI JACUZZI
Podigni klupu!
Neki glupan zapeo je u svlačionici.
Mislila sam da si ti.
Dobro, Walduś, skini tu kapu.
Počnimo.
Brže! Radi nogama!
Walduś, tobogan.
Hajde, Walduś. Možeš ti to.
Ne.
Walduś.
Odbrojavat ću.
-Kad kažem „kreni”, krenut ćeš. -Ne.
Tri,
dva!
-Teta! -Walduś!
Walduś!
-Možda ga je začepio? -Ti začepi usta.
Oprosti.
Predugo sam ostala ovdje i nekako…
nisam te vidjela.
Kako me nije vidjela?
-Što? -U redu je.
Želim se ispričati.
Mislim, ispričati se tebi.
Jer sam naletio na tebe.
Zato se ispričavam… tebi.
Prelijepa je.
Smije mi se.
Ali smijeh joj je divan. Svatko mi se može tako smijati.
Što ima? Ja sam Staszek. Ovo je Waldemar.
Waldemar? Zvuči kao ime ujaka.
Znaš, ujaka koji kaže: „Tako si narasla, mlada damo.
Imaš li dečka?”
Tako je krhka. Samo se želiš brinuti za nju.
Jesi li dobro?
I duhovita je.
Oženit ću se njome.
Halo?
Delfina, kako divno ime…
-Hej! Zašto me udaraš? -Želim da mi bude cura.
Delfina? Je li ti dala svoj broj?
Lijepo.
Što ćeš učiniti?
Ne znam.
Da joj kažem: „Želim da mi budeš cura“?
Zvuči dobro, zar ne?
Zvuči više kao zahtjev.
Savršena je za mene. Ona je djevojka koju želim.
-Kvragu! To je ona! -Što?
„U 17.00 ispred tvoje zgrade ili nikad".
Sastajemo se s Mravom u 17.00.
To je koma.
Ne volim miješati posao i užitak.
Ali u ovom slučaju mogu prekršiti pravila.
Napravit ću iznimku.
Minuta do pet. Dobro je.
Što ako Mrav dođe prvi?
Još bolje.
Delfina će vidjeti kako radimo. Cure vole poslovne ljude.
Hej!
Stari, smiri se. Ovakvo ponašanje nije privlačno.
Upali ste u moj tim. Ja sam Mrav.
Ti si Mrav?
Walduś! Trčiš li ili ne, sunašce?
To je moja susjeda. Malo je luda.
Ponekad joj odem u nabavku i brinem se za nju.
Walduś! Trčiš li ili ne?
Ti si žena?
Neću igrati s curom!
Cura u Kraljevima? Šališ se?
Delfina! Mrave!
Isuse, stari!
Jesam li svjedočila nekakvom spoju?
Zašto sam držala štopericu?
I zašto si…
-Želiš razgovarati? -Ne.
Da radimo nešto zajedno da skreneš misli?
Ne!
Ja sam Moćni Waldi.
Proći ću ovaj test izdržljivosti.
Neću odustati.
Dobro, odustajem.
-Walduś. -Mama?
Rekla sam tvojoj majci da se smiri,
ali došla je provjeriti dajem li ti dovoljno čokolade.
Žao mi je što ti nisam rekla. Nije bilo u redu.
Moramo razgovarati.
Skuhat ću ti čaj.
Waldek…
To nisu bili obični pregledi.
Usred sam liječenja.
Ne vjeruješ mi, zar ne?
Ja ću.
-Može… -Teta!
Waldek…
Teta mi je kupila nove manje hlačice?
Sjajno. Baš sjajno.
Ne da mi da se razveselim,
unesem malo slatkoće u život.
Upleće se u svaki aspekt mog života.
I emocionalni.
Čak i s hlačicama.
Luđakinja.
Mama ti izgleda super. Šteta što se vratila u bolnicu.
Je li te morala pratiti do škole?
Naučit će kad se vrati.
-Hej. -Bok.
Nije uzrujana?
Vjerojatno je došla vidjeti mene.
Imat ćemo petero djece.
Ovo je super mjesto.
DIPLOMA ZA DRUGO MJESTO U SKOKU U DALJ
Ne pravi se važan i ispričaj mi se.
„Cura”? Ozbiljno?
Ne znam što bih rekao.
Tvoj se prijatelj zna ponašati. A ti?
Samo mi se ispričaj. Na normalan način.
I poljubi dami ruku.
Fuj! Dobro. Isprika prihvaćena.
Evo prijavnice. Moraš je ispuniti.
Dobro došla u Tri kralja, kraljice Delfina.
Povratit ću.
Gledao si previše pustolovnih filmova?
Napravljena je od snova. Mojih želja i snova.
Uđi.
Posljednji sudionik… Staszek.
Prezime. Lebida? Tako piše na diplomi, zar ne?
-Lebioda. -Što god.
Imaš krasan rukopis.
Zaista prekrasan.
Prestani.
Dobro. Još potpisi vaših roditelja.
Nisam siguran za mamu jer…
Odletjela bih kao guska…
-To je tvoja luda susjeda? -Zalijeva nam biljke.
Ona mi je teta.
Da imam krila poput guske
Slijedila bih Jasieka u Šlesku
Letim iznad šume Letim iznad vode
Zeznut će te.
Gledam
-Bok. -Bok.
Ja sam Mrav.
Mariola.
Ne znam što radite, ali voljela bih pokušati.
-Pridruži mi se bilo kad. -Prvo moramo nešto riješiti.
Za ulazak na turnir, Waldek treba dopuštenje roditelja.
Tetin potpis bit će dovoljan.
Gdje da potpišem?
Ovdje.
-Izvoli. -Hvala.
Sutra te vodim na put. S dečkima.
Ceste će biti prazne.
Zato što je 4.00.
Osam je. Prestani se žaliti. Cure to ne vole. Zar ne, Mrave?
Kako ti je pravo ime?
Delfina.
Razumijem zašto koristiš nadimak.
Kao da su tebi roditelji dali krasno ime, Mariolka.
Danas šalješ prijavnicu?
Razvalit ćemo na turniru.
Nagrada je put u Njemačku. Nikad nisam bio u inozemstvu.
Pobijedit ćemo. Hoćemo!
Je li ova u redu?
U redu je.
Brineš se za nju?
Djeco, vrijeme je za zagrijavanje. I jedan i dva!
Gospođo, jeste li to već radili?
Nemam ništa protiv starijih i ne pokušavam diskriminirati.
Ali ovaj kabel je opasan. Mogao bi vam otrgnuti ruku.
Želite li živjeti bez ruke?
Joj!
Idemo.
Bravo!
Walduś, savij koljena, ispruži ruke i skoči na vodu.
Možeš ti to. Hajde. Samo pokušaj!
Pa…
Pokušat ćeš opet za minutu.
Stachu, tvoj je red.
Bravo! Odlično!
Neprestano razgovaraju.
Ne, paranoičan sam.
Neće biti ništa među njima. Delfina cijeni inteligenciju.
Što se događa?
Ispustio je vjetar?
Hvala.
Moćni Waldi Prvi.
Sad ili nikad.
Nemoj se uplašiti! Učini to!
Hej! Kvragu!
I ti ćeš me pitati da ti budem cura?
Jeste li vas dvojica ludi? Ne želim dečka.
I ja? Kako to misli?
Staszek, prešao si granicu.
PRIJAVNICA ZA TURNIR TRI KRALJA, KAPETANICA DELFINA ROGALSKA
Bez brige, Walduś. Ne spavam.
Teta…
Možeš li me prestati zvati Walduś i zvati me Waldek?
Naravno.
Laku noć, teta.
Laku noć, Waldek.
Hajde!
Drugi!
Peti!
Možda je to ona.
Mama!
Sunce moje!
Ja ću to uzeti.
-Nije li ti preteško? -Ne, u redu je.
Mama?
Možemo li posjetiti djeda?
Bez računala?
Djeda? Ne možeš ni…
Idemo ovaj vikend. I meni će dobro doći.
Hajde, sine. Zašto ovo pakiraš?
Što je ovo? Otkuda ti?
Teresa, zna se pakirati.
Da, vidim. Izgledao bi smiješno.
Izgledao bi smiješno. Pa što?
Kakve veze ima izgleda li smiješno ili ne?
Važno je da je sam odabrao i spakirao.
Toliko o zahvalnosti.
-Bok, Waldi! -Hej.
Vrijeme je za oproštaj.
Kako to?
Misija je izvršena.
Ne ideš djedu s nama?
Ne.
Tko me treba tamo?
Ja te trebam.
Bože.
Rasplakat ću se.
Popravljaju svjetla.
Da.
Zašto me nisi nazvao?
Ideš na odmor?
Samo nekoliko dana.
Nazovi me kad se vratiš.
Od Staszeka. Poklon.
Bok.
Odvest ću vas.
Upadaj.
Moj djed.
Opaki tip.
Ali ne baš.
Morali ste povesti i nju? Zaista?
Nedostaje mu baka.
Ne, Walduś!
Pozdravimo se kao odrasli. Rukovanjem.
-Bok. -Bok.
Jesi li znao da je tvoja baka Helenka
bila mnogo pametnija i ljepša od svoje lude sestre Mariolke?
I bila je pri zdravoj pameti.
Ali bile su veoma slične.
Obje prekrasne.
Dvije vrlo lijepe žene. Bok!
Bok.
Moraš li nositi tako šarenu odjeću?
Izgledaš kao papiga.
Walduś! Sutra idemo do jezera.
Prepuno je ribe. Imat ćemo roštilj.
Da, kao i uvijek.
Smršavio si, Walduś.
U tvojim godinama bio sam tako mršav da su mi sve hlače visjele.
Što?
Obojila si kosu! Lijepo izgleda.
Hvala. Bok, tata.
Waldek!
Tvoja pidžama!
Zašto toliko kišeš?
Alergičan sam na travu, djede.
Alergičan? Nekoć nije bilo alergija.
Sjećam se
kako smo Helenka i ja
u svježe pokošenoj travi…
Ležali bismo
i čitali knjige.
Sienkiewiczeve.
Znaš li Trilogiju?
Potop, Ognjem i mačem, Gospodin Wołodyjowski?
Kraszewskijevu Drevnu bajku.
Rodziewiczównin Dewajtis.
Kossak-Szczuckinog Očekivanog gosta. Znaš li tu knjigu?
Reci mi, Walduś…
Kako ide? Znaš, ono najvažnije?
Zaljubljen si?
Malo.
Pa…
Pričaj mi o tome. Hajde, sine.
Nema se što reći.
Ona nije zaljubljena u mene.
Loša sreća.
Nikad nisam imao tip.
Da jesam, bila bi baš moj tip.
Savršena je.
Reci mi, Walduś.
Kad si je upoznao, govorio si gluposti?
Kao potpuni idiot?
Da.
Onda te očarala.
Ali znaš što?
Ovo nije posljednji put da se tako osjećaš.
Nikad neću naći tako savršenu djevojku.
Čekaj! Naravno da nećeš. Dođi.
Nemoj se ljutiti bez veze.
Nisam rekao ništa loše.
Reci mi…
Imaš li prijatelja?
Najboljeg prijatelja?
Lagao mi je.
Vidiš, tako je to.
Stalno moramo birati između istine i laži.
Je li to ptica?
Pogledajmo što je to.
Pomozi mi.
Dobro.
Walduś, naći ćeš drugu djevojku.
A što se tiče tvog prijatelja, ako je vrijedan tvog vremena… Je li?
Onda mu oprosti.
Slušaj, Waldek.
Postoje tri vrste laži.
Prva vrsta proizlazi iz straha.
O tome je riječ?
Druga vrsta proizlazi iz gluposti.
Ali možeš oprostiti i budali.
Ne možeš budali zamjeriti glupost.
O tome je riječ?
Dobro.
A treća vrsta?
Treća vrsta laži, Walduś…
nastaje iz ljubavi.
Ta najviše boli lažljivca.
Moram ti reći…
jednom ćeš i ti lagati.
Ali zapamti.
Slijedi svoje srce.
Samo svoje srce.
Znaš za travu! Dugo vas nema!
Alergičan je!
Tereska, ne pretjeruj. Dobro je.
Doista?
„Dobro je.” Pod tuš! Isperi sve alergene.
Tereska! Pocrvenio je jer smo razgovarali o ženama.
Da.
O ženama…
Moja draga Helenka…
Tata?
Jesi li poludio? Siđi.
Dobro, dolazim.
Želio sam ti pokazati blago na tavanu,
ali tvoja me previše zaštitnički nastrojena mama otjerala.
Grdi me kao moja Helenka.
Očito je ženama u ovoj obitelji naređivanje u krvi.
Mama, stvarno bih volio.
Progutaj ovo.
Dobro, idem s tobom. Djed se danas ne osjeća dobro.
Slušaj!
Neće li tvoj nježni dječak previše kihati na tavanu?
-Mama? -Dolazim!
Još malo. Nastavi vući. Čekaj.
Tko je ovo?
Tvoja baka Helenka. Vidi kako je bila lijepa.
-Je li to djed? -Da!
Kad je bio mojih godina? Debeo je kao ja.
Rekao mi je da je bio mršav.
Valjda mu pamćenje nije najbolje.
To je teta!
Bila je padobranka?
Da. Ali prestala je skakati nakon što je tvoja baka umrla.
Zašto?
Bile su sjajne sestre. Najbolje.
Mama je bila zabrinuta zbog Mariolke i njezinih ludih ideja.
Kad bi je gledala kako skače,
šalila se da će joj srce stati.
-A onda jednog dana… -Stalo je.
Teta si ne može oprostiti. Misli da je ona kriva.
Ali nije ona kriva.
Ne. Naravno da nije, dušo.
Što je ovdje?
Moje pletenice!
Mama ih je odrezala!
Htjela si modernu frizuru?
Ne, imala sam uši.
Ozbiljno.
Vratila sam se iz ljetnog kampa s glavom punom uši.
Imala sam sedam ili osam godina.
Išla si sama u ljetni kamp s osam godina?
Naravno.
Waldek?
Pogledaj ovog krasnog malog karasa.
Peći ću ga malo dulje.
A ovaj kit? Pogledaj ga!
Okrenimo ga.
I mala bodorka.
A ovdje je mali šaran.
Pogledaj ovog prekrasnog šarana.
Dobro.
Vrijeme je za dim.
Djed mora pušiti ili će se ugušiti!
Ne, nema pušenja. Definitivno ne pred Waldekom.
Što ti je s rukom?
-Nešto me ugrizlo. -Pokaži mi.
Naravno.
Sad vlastitog oca tretira kao dijete.
Žaba!
Gdje?
Sigurno se šale. Obje.
Žaba? Gdje?
Idem spavati. Pospan sam od tableta protiv alergije.
-Laku noć! -Laku noć.
Laku noć!
-Kakva žaba? -Tamo, vidiš?
Dobra večer. Teresa Banaś.
Zovem da potvrdim termin.
Onkologija.
Dobro, hvala. Doviđenja.
Waldek, možeš li otići po…
Waldek, možeš li…
Mama opet laže, a ti je pokrivaš.
Stvarno misliš da djed ništa ne vidi?
Daj joj vremena. Reći će mu u svoje vrijeme.
Čak i ako više neće biti potrebno.
Možeš li otići u selo po jaja od gđe Wandzije?
Žuta kuća pored crkve.
Znam.
Bok, psiću! Bok!
Smiri se! Put do škole duži je od ovoga.
-U gradu, s puno auta… -Ne hoda sam.
O, Bože! Nije se šalio. Pratiš ga do škole.
Cijeli tjedan išao je u školu sam.
Otkud ti pravo, teta?
Ostavila sam ga tebi na brigu.
Dogovorile smo se!
-Mora biti neovisan u slučaju… -U slučaju čega?
Onda? U slučaju čega?
Neću raditi tvoj posao umjesto tebe.
Razumiješ?
Ti ćeš ga odgojiti.
Ali Teresa, opusti se.
Pametan je.
Puno razumije.
Tetice?
Hvala.
Bok, tata.
-Uskoro se vraćamo. Uzet ću slobodno. -Da.
Što je bilo?
Vratit ćemo se za dva tjedna.
Nazvat ću te.
Ovo u džepu je za tebe.
A ova je omotnica za leptiricu.
Sad si veliki dečko, zar ne?
-Da? -Da.
Da. Više nisi gluh…
ni slijep, zar ne?
Nisam.
Čuvaj mamu.
Nije primijetio, upalilo je.
Dobro da mu nisam rekla.
Samo bi se brinuo.
Treća vrsta laži, Walduś, proizlazi iz ljubavi.
Naravno, mama.
Treća vrsta laži…
Pojas.
…najviše boli lažljivca.
Bok.
-Bok, Staszek. -Bok.
Bok. Bio sam u prolazu. Što ima?
Želiš igrati? Mama je napravila žele.
Smanjujem šećer. Ali rado bih igrao.
Dobro. Ja ću uzeti kovčeg. Idi.
O onome…
-Možemo li to ne spominjati? -Dobro.
Ali mogao bi se barem ispričati.
Žao mi je.
Nisam mislio da bi Delfinu zanimao netko poput tebe.
Dobro.
Možeš dodati još jednu. Dobro. A sad…
Mama.
Dođi sa mnom, mama.
Waldek, ostavi nas.
Ti ostavi nas, teta.
Žao mi je, dušo.
Bojim se ovih pregleda.
Ne znam kako će moje tijelo reagirati na lijekove.
Najgore je bojati se sam. Moraš prepoloviti strah.
Uzimam ti pola tvog straha.
-Ne, ne želim da se bojiš. -Već sam uzeo pola.
Sad se presvuci.
Sve će biti u redu.
-Bok, Waldek. -Bok, teta.
Vidimo se navečer.
Nazovi me bilo kad. Imat ću uključen mobitel. Dobro?
Naravno, mama.
Čuvaj se, ljubavi. Bok.
Čovjek mora raditi nešto, a ne ništa.
Što ima?
Zvala me teta Mariolka.
Rekla je da trebaš igru.
Čini se da ima pravo.
Staszek, nemojmo igrati večeras.
Najvažnije je da moja mama…
Da moja mama…
Šteta što se ovog ljeta ništa posebno neće…
Želiš li znati što posebno radim ljeti?
Ništa.
Ali barem ne radiš ništa s tatom, zar ne?
Ali ti imaš mamu, tetu, djeda.
I mene.
Osim toga, idemo na turnir!
Davno si poslao prijavu. Trebali su već odgovoriti.
Slijedi laž. Iz straha.
Ne boj se.
Kad se jave, vidjet ćeš da će sve biti u redu.
Ne zvoni. Vjerojatno spavaju.
Zadrijemao sam.
U redu je, ne brini se. Hvala.
Idem sad.
-Staszek! -Da?
Divan si prijatelj.
Doviđenja.
Hej.
Liječnik je pogledao nalaze i rekao…
da bi trebalo biti dobro.
Što znači da bi trebalo biti dobro?
Da sve ide u dobrom smjeru.
Rekla bih ti istinu,
ali to je sve što znam.
Ponekad nešto započne
i znamo da je to početak.
Onda završi i kraj je također očit.
Ali ponekad postoje stvari o kojima znamo vrlo malo.
Želim znati.
Jer si sad veliki dečko.
I djed je velik.
Staszek se dokazao?
-Ovo je ukusno! -Jest.
Kako si izvadio posudu iz pećnice?
Tereska!
O, Bože.
Ti prvi.
„Vaša je prijava prihvaćena.
Pozivamo vas na turnir.”
To!
Ali bacio sam prijavnicu!
-Ali mama… -Što?
Ne!
Nema rasprave. Ideš na taj turnir.
Kraj priče.
To želim!
Od djeda.
SKAKANJE PADOBRANOM
„Šarene ptice moraju letjeti".
Nakon žestokih i lijepih borbi, posljednje minute čekanja.
Provjeravamo rezultate, zbrajamo bodove i…
Čestitam. Bila je teška bitka.
Stigli smo do završetka Xtreme Robot Master finala!
Moram reći da iako je moje
teško prijateljstvo sa zahtjevnim Staszekom
bilo na velikom testu…
Podsjećam vas da prva tri tima odlaze u Njemačku
i predstavljat će nas na najvećem turniru u Kölnu!
Ti su timovi…
VIP-ovci!
Drugi tim…
Iako sam upoznao ženu svojih snova, Delfinu…
-Ludi poniji! Dođite na pozornicu! -To!
Zatim sam upoznao drugu ženu svojih snova.
Tko zna, možda s njom uspijem.
Što?
Da sam ona, upucavao bih ti se.
Posljednji tjedni nisu bili laki.
Treći tim…
Dogodilo se mnogo fora, dobrih i važnih stvari.
…koji ide u Njemačku…
Ali to je bilo i vrijeme straha, što nije bila bajka.
Kraljica i kraljevi!
To!
No važno je da nisam bio sam.
Kraljica i kraljevi!
Dođite na pozornicu!
Kako ste? Dajte pet!
Pljesak molim!
STARICE PODRŽAVAJU WALDEMARA
Xtreme Robot Master finale!
Ove ekipe idu u Njemačku!
-Imat će pratitelje, zar ne? -Da!
-Bez roditelja? -Da!
Da vas čujem!
Bravo, Waldek!
MOĆNI WALDI PRVI
Hajde!
Waldek!
Tako je!
Bravo!
Bio si odličan!
Čovječe!
Sretan sam što sam okružen ljudima koje volim,
uključujući moju suviše brižnu mamu i njenu…
Moju ludu, najbolju tetu na svijetu.
Dijelim tugu i strahove s njima i svojim prijateljima.
Ali također dijelim s njima i svoju sreću.
Prijevod titlova: Ivana Orešković