Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
ІГРОВИЙ ТУРНІР МАЙСТРІВ-РОБОТІВ
Я Вальді.
Могутній Вальдемар Перший.
Я спортсмен.
Тобто кіберспортсмен.
Нервуєш?
Заспокойся.
Ходімо, на нас чекають.
Вітаю!
Ми починаємо наступний раунд турніру.
У правому куті команда, яку не треба представляти.
Аплодисменти для «ВІПів»!
Їх суперники — команда-дебютантка, «Три королі»!
Бачу, нам бракує двох гравців з команди «Три королі».
Чекаємо на Вальдека Банаша та Сташека Лебьоду.
Панове, ви прийшли?
Молодець. Чудово. Добре.
Продовжуймо.
-Обережно! -Він тут.
Зрозумів.
Прикрий мене.
Гей!
ГРА ЗАВЕРШЕНА - ВИ ПРОГРАЛИ
Так!
Чудова гра «ВІПів».
Матч завершено. 1:0 на користь «ВІПів».
Він зараз заплаче.
Це Сташек. Мій друг.
У нас однакові паритети.
Але пів року тому його гормони вибухнули.
Шукає дівчину.
Як змагання?
Мама.
Турнір.
Вона зовсім не грає в ігри.
Ой. То ігри для аматорів.
Але вона любить мене і підтримує мою кар'єру в кіберспорті.
Дасте їм наступного місяця.
На серйозному турнірі. Не якомусь паршивому. Сідайте.
-Хлопці? -Так?
Ловіть!
«Три королі»!
Надвеликий розмір. Це для тебе.
«Могутній Вальді Перший».
«Хоробрий Станіслав Перший»!
Руді.
Руді!
Це тобі.
Поруч із ним ми зі Сташеком — нуби.
Новачки.
Руді — професіонал.
Він не дуже й зрадів.
Зрадіє, коли ми вдягнемо їх на турнір.
І не будь-який турнір.
Чорт, Вальді!
Уяви натовпи фанаток!
Мамо!
Твоя тітка приїде. Має бути прибрано.
Ти вже прибирала пилосмоком годину тому!
-Уперед, Вальді! -Давай, Вальдеку!
-Вальдеку, продовжуй! Швидше! -Ти зможеш!
Ні!
ОЦІНКИ - ФК ВАЛЬДЕМАР БАНАШ - 1
Хочеш пограти сьогодні?
Не знаю.
Сьогодні приїде мамина тітка Маріолька.
Вона, розумієш…
Не заздрю тобі.
Можемо пограти вночі.
Іди сюди!
Що це було? Дивіться. Світлофори досі не працюють.
Тут занадто небезпечно.
Дитина, яка сама йде зі школи,
може будь-якої миті потрапити під фургон, що летить,
і можна впасти в люк посеред дороги
і потонути в морі сечі.
-Ви дозволите йому ходити самому? -Коли полагодять клятий світлофор.
-Привіт, люба! -Привіт.
Непогано виглядаєш.
Яка краса!
Клодзко так далеко звідси. Проїхала 500 кілометрів без зупинок.
Але є просто жахливі водії. Абсолютно жахливі.
Чим краще машина, тим гірше водій.
Ще й скрізь дорожні роботи.
Чи малюють лінії, чи обрізають дерева, чи щось прибирають.
Наче не можна це робити вночі, коли нормальні, достойні люди сплять.
Натомість вони роблять це вдень, коли всі поспішають.
Можу дещо розповісти про мамину тітку,
але чомусь у мене немає сил.
Це нервовий зрив.
Вальдуше, твоя тітонька тут!
А то я б не здогадався.
Привіт, любий.
Трохи повнуватий, так?
Трохи божевільна, так?
Привіт, друже.
Прибрано бездоганно, Тереско. Ніби чекаєш на парафіяльного священика.
Ти тільки це й робиш? Прибираєш?
Якщо чесно, твоєму дому
трошки бракує життя.
Вибач.
Фу!
Не думаю, що моя психіка це витримає.
Що покласти в холодильник?
Я розповіла тобі про свого старого пуделя,
у якого випали всі зуби?
Про пуделя ще ні.
Він любив цукерки.
Тож, звісно, він втратив усі зуби. Верхні й нижні.
Не міг їсти, тому помер. Бідолаха.
Тоді я змогла помандрувати з моїми
подружками.
Бо я належу до клубу.
Ми багато подорожуємо. Тож ми поїхали до Туреччини, у…
У Вальдуша ревматизм рук чи що?
Він сам не може налити?
Вона божевільна, так?
Яка нормальна людина так би поводилася?
Завтра ти витираєш пил з велосипеда. У тебе вже є дівчина?
Але в мене для вас кімната готова! Ліжко застелене.
Тобто, я приготувала все на той випадок…
Так, у тебе в холодильнику фаст-фуду більш, ніж на рік.
Просто я не збираюся залишатися тут так довго.
У мене своє життя.
Маю плани.
У тебе теж є плани, так?
Качай, качай, викачуй із трюму
Насоси всюди, та не вистачає рук
Наближається цунамі, треба поспішати
Ллє, як з відра, тож треба качати…
Так.
Качай.
Краще поїхав би до дідуся?
-А можна взяти комп'ютер? -Ні.
Ні, це село.
Тоді в мене немає вибору. Ти знаєш мої життєві паритети.
Пріоритети.
Так, я знаю.
Тітонька пообіцяла дозволити тобі тренуватися.
Я розповіла їй про турнір, гроші й фанаток.
Розповісти казку?
Пройду обстеження й повернуся. Гаразд?
Обстеження! І все?
Солодких снів.
Вальді!
Вальдеку!
ФІНАЛ ТУРНІРУ «МАЙСТРИ РОБОТИ-ЕКСТРЕМАЛИ»
-Ми дали вам перемогти! -Так.
Щоб ви не плакали, нуби.
Осо, Комаре, годі його бентежити.
«Три королі», вітаю.
Дякую.
І перемагає Могутній Вальді Перший!
Могутній, час спати!
Чому їй не можна пройти обстеження в нашого лікаря у своїй клініці?
Це було б краще і для мами, і для мене.
Я б не мав лишатися з цією ненормальною.
Мені здається, що мене втягує у чорну діру,
чи я падаю в безодню.
Безодню розпачу.
«Корисні ньокі із соєвого молока»?
Я цього не їстиму.
Я хочу хрустку курку.
Важко тільки попервах.
Ми знизили планку.
Але найважливіше те, що ти зробив це сам.
Перепрошую.
Вальдуше! Посуд сам себе не миє.
Жирний.
Якось тут пісно. Потрібно трохи… Треба… Однозначно.
Вальдуше! Велосипед!
Тітко, я кібератлет. Це мій паритет.
Пріоритет.
«Паритет».
Ми з командою готуємося до великого турніру.
До того ж, від їзди на велосипеді болять м'язи.
Треба щось робити, а не байдики бити.
Не буде по-твоєму, божевільна!
Я скажу мамі.
Побачиш. Я все розповім мамі.
Вальдуше!
Не зупиняйся!
Облиште. Вона божевільна.
Вальдуше! Продовжуй!
Тереско!
Як ти, люба?
Тітонько,
я повернуся до Вальдека.
Як це повернешся до Вальдека?
Нема сенсу тут бути.
Що ти таке кажеш?
Ти маєш залишитися там, розумієш?
Заради нього.
З ним усе гаразд. Я добре про нього дбаю.
Тереско?
Я тут.
Ти така смілива, люба.
Дякую, тітонько.
Бувай!
Не здаємося!
Гей! Пане!
Не хвилюйся! Там і залишайте!
Ми принесемо її нагору! Ми самі!
Ми її піднімемо!
Дякую!
Вальдуше!
Гарно. Обережно! Вона справді чудова.
Вальдуше, обережно!
Це остання?
Жахіття.
Що?
Нічого. То лише мої думки.
Мій внутрішній голос.
Ти трохи порухався, тож швидко помийся, перевдягнися й іди до школи.
Самому ходити до школи?
Можу тебе на спині віднести.
Це занадто. Самому ходити до школи?
Крута сорочка.
Самому вдягатися?
Для мене це занадто.
Може, самому й дорогу переходити?
Як справи?
Привіт, Сташеку.
Отакої, братане. Не тримаєш маму за руку. Ходімо.
Але ти трохи схожий на дурня.
Як справи, Вальді?
Поглянь на ту курочку!
Привіт, киці!
Якісь проблеми?
Ні.
Вона трохи агресивна?
Ти трохи придурок?
Це відстій. З моєю божевільною тіткою немає часу на себе.
Немає часу здійснювати мрії і розправляти крила.
Тобто грати.
Чуваче, ти чоловік чи ні?
Треба їй протистояти.
Думала, ти впав з велосипеда, пухлику.
Давай.
Я — Могутній Вальді Перший, і ти не будеш так до мене ставитися!
Я подумав, що на сьогодні годі кататися.
-Добридень! -Привіт, красунчику.
То що? Скоро сеанс із Руді? «Комахи» хочуть реваншу.
Алло?
Мамо?
Коли ти повернешся?
Тобі не вистачає вітамінів?
Тож повертайся додому та їж більше фруктів та овочів.
Але мамо, тітка психічно ненормальна!
Тобто…
Це не «як завжди». Зараз вона гірша, ніж завжди.
Вальді!
Вальді? Ну ж бо, чуваче. Ти жартуєш?
Пожежа? Пожежа!
Страшно, правда?
Сміється той…
Той сміється.
…хто сміється останній.
-Через тебе я пропустив гру. -Зачекай-но. У тебе гарна тітка.
Вона навіть накрила тебе халатом.
Сніданок.
Зроби собі…
Могутній Вальді Перший, треба їй протистояти!
…сніданок сам.
Не будь невдахою.
Мамо?
Ця садистка ганяє мне на велосипеді по сто годин на день.
У мене перевантажені суглоби.
Ні, не треба.
Змушує мене витирати пил, робити покупки, складати одяг і чистити туалет.
Розумієш, мамо? Чистити туалет!
Вона морить мене голодом.
Я заллю чай кип'ятком.
Для заварювання чаю потрібен кип'яток.
Ось. Аромат. Відтінок. Смак!
Не смійся, бо це не смішно!
Я не жартую.
Вона з мене знущається психітрично.
Коли схуднеш, ми купимо меншого розміру.
Є шапка для плавання?
Байдуже, позичу тобі свою.
У суботу підемо плавати. Візьмемо Сташека.
Це, дійсно, не смішно.
Бувай!
Ти майже потонув у каналізації.
Хочеш пограти після школи?
Я списувався з Руді.
Він злий на тебе за те, що ти виставив його дурнем.
Ти був такий милий у рожевому халаті.
Переживе. Точно.
Трапляється з усіма.
У маминому халаті.
Опівночі.
Напиши Руді, гратимемо опівночі.
Якщо той нуб не засне.
Привіт, як справи?
Дивись.
Новий випуск мого каналу.
Протягом певного часу я тусувався з нубами, «Трьома королями».
Та я приєднався до професійнішої команди.
Гратиму з ними на великому турнірі.
Хочеш побачити, як виграти?
Підписуйся на мій канал, посилання нижче. Побачимось!
Він зробив це лише тому, що ти задрімав?
Як би сказав мій старий: «Ти поводився, як розмазня й невдаха».
Це факт, але…
То це я винен?
Не я ж!
Вона повністю втратила зв'язок з реальністю.
Вона не може доглядати за дитиною.
Вона є для мене реальною загрозою.
Я в небезпеці.
Що мені робити?
Викликати поліцію?
Тікати?
Але куди? До кого?
ЛІКАРНЯ - ВУЛИЦЯ НАВОДЖОВА ПАЛАТА 2 - КІМНАТА 004
Що ти тут робиш?
Я прийшов до мами, Терези Банаш.
-Вона тут на обстеженні. -З ким ти прийшов?
З тим чоловіком.
Гей! Стій!
Вальдуше!
Де ти був, хлопче?
Не бачив тебе дорогою до школи, то подумав, ти впав у депресію.
На себе дивись.
Хлопці! Досить. Припиніть!
Забагато ігор.
На себе дивись.
Чекайте.
Тереска?
Так, він удома. А що?
Він був у лікарні?
У лікарні… Чому? Так!
Слухай. Ми проходили повз лікарню, і він наполіг, що…
Тереско, не мели дурниць.
Він просто хотів…
побачити будівлю вночі.
Він хотів побачити будівлю лікарні вночі.
Добре, бувай.
Без образ, але я б ні за що не купився на таке безглуздя.
Вальдуше! Або йди до школи, або хоч сідай на велосипед.
Вальдуше!
Не можна сидіти, склавши руки.
Треба щось робити.
Треба діяти.
Треба рухатися, щоб не думати й не хвилюватися.
Пані, якби ви так його не навантажували, можливо, він би не заснув.
Як сказав би мій старий, він працює, як віл.
Може, якби він не заснув, у нас була б команда і… Байдуже.
Моя нова команда вже зареєструвалася на турнір.
У старій команді «Три королі» є таке миле дитятко, що…
Це про тебе.
…уважає себе найкращим.
Не допомагає, пані.
Іноді доводиться обирати між кращим і гіршим.
Я обрав краще. Що б обрали ви?
Змагайтеся без нього.
Має бути три гравці, нам потрібен суперпрофесіонал.
Хіба в морі не вистачає риби?
Знайдіть іншого гравця.
Вальдуше, сьогодні можеш пропустити уроки, але не велосипед.
Трохи справжнього спорту піде на користь тобі й твоїй голові.
Я літаю над водою…
Їдь по квадрату.
Працюй ногами.
Вальдеку!
Я теж прогуляв школу.
Звичайно, дуже шкодую.
Вона нас не бачить. Ходімо.
Ну ж бо!
Проходь, Вальді.
Можу з вами грати, друзі. Без проблем.
Але з тим…
З тим турніром. Може, через вісім чи десять років.
Матиму більше вільного часу, коли діти виростуть.
Що?
Привіт. Ви відбираєте в «Три королі»? Я б хотіла…
Дівчину до команди? Я не граю з дівками.
Але вона гарна.
Як сказав би мій старий, у тебе почали рости вуса.
Юстино, що ти зробила з клавіатурою?
Юстино, клавіатура не працює!
Юстино!
Коли я дізналася про цей відбір, то подумала: «Чому ні?»
Я завжди хотіла зніматися в кіно.
Привіт, хлопці.
Так.
Привіт, хлопці.
Що ж, панове. Мама скоро повернеться з роботи.
Чорт!
Задовго їжджу на велосипеді.
Де мій велосипед?
Можливо. Я залишив його в іншому місці?
Постійне фізичне навантаження викликало
осідання магнію й окислення мозку.
Усе в моєму мозку ферментувалося й змішалося.
Що я скажу тітці? Що?
І на 12-му кілометрі, коли в мене почалися судоми в пальцях,
знаєш, від навантаження магній витратився у моєму тілі,
я зупинився й побачив, як зграя птахів літає небом.
Це було прекрасне видовище.
І раптом бачу —
цуценя в каналі!
Чорно-біле. І воно пищить.
Я простягнув йому гілку.
Воно схопилося зубами. У нього ще були зуби.
Вони ще не згнили.
А потім…
Їх було троє.
Я вдарив першого ось так.
Наступного так…
А третього вдарив з розвороту.
На щастя, все скінчилося добре.
Та вони вкрали велосипед.
Вони вкрали його, коли я рятував цуценя.
Вальдуше, я дуже тобою пишаюся.
Не хвилюйся за велосипед.
Схоже, злодій взяв його покататися
і залишив біля будинку Сташека.
Коли я пішла на пробіжку, принесла його.
Тож…
Розумієш…
Цуценя…
Вибач.
МАМА
Вальдуше!
Та-да!
Твоя мама казала дати це тобі.
Хоч я не розумію, навіщо труїти власну дитину,
враховуючи ситуацію, я вирішила віддати це тобі.
Вона каже, що дзвонила тобі.
Але ти відхиляєш її дзвінки.
Я знаю.
Бо ти боїшся, так?
Це мама.
Вальдуше, поговори з нею.
Може, правда…
Я не хочу знати правду.
Мама вирішила брехати, тому я вирішив не знати правди.
І всі задоволені.
-Вальдуше… -Хочу, щоб мама повернулася додому, і все.
І не хочу з тобою розмовляти.
«Хочу, не хочу». Життя так не працює.
Але завжди можна спробувати поділити свій страх навпіл.
Навпіл?
Нісенітниця. Страх? Навпіл?
То що? Поговоримо? Граєте?
Мені набридли ці дитячі «Комахи».
Хочу взяти участь у турнірі, та не з ними.
Хочу грати з геймерами, які вміють поводитися.
То що? Берете чи ні?
Думаю, проби не потрібні.
Ні, не потрібні.
Бо, пане… Ви молодець, пане.
Якщо хочете, приєднуйтеся до нас, пане.
Якщо пан вважає, що ми вміємо поводитися.
Побачимо. Маю з вами познайомитися. У реальному житті.
Завтра о 8:00 ранку перед вашим домом.
Звідки знаєте, де ми живемо?
Ви закріпили місце свого розташування.
Але…
Завтра вранці ми плаваємо.
Сташек теж іде.
Плаваєте?
Гаразд. Тоді о 5:00 по обіді перед вашим домом.
О 5:00 по обіді чи ніколи.
Круто!
А що як він краде людей?
-Заради Бога! У тебе параноя. -Яка параноя?
Нам потрібен захист.
Добре.
Алло, тітко?
Я хочу побігати завтра о 5:00 по обіді.
І…
І можеш стояти біля вікна та вмикати секундомір?
Гаразд. Звісно. Бувай.
Маємо підтримку.
УВАГА - ГЛИБОКЕ ДЖАКУЗІ
Підніми лавку!
Очевидно, якийсь дурень застряг у роздягальні.
Думала, це ти.
Гаразд, Вальдуше, зніми цю шапку.
Почнімо.
Швидше! Рухайте ногами!
Вальдуше, водяна гірка.
Давай, Вальдуше. Ти зможеш.
Ні.
Вальдуше.
Я порахую.
-Коли я скажу «руш», ти їдеш. -Ні.
Три…
Два!
-Тітонько! -Вальдуше!
Вальдуше!
-Може, він забився? -Може, заткнеш рота.
Вибач.
Я затрималася тут, і якось…
Не помітила тебе.
Як можна мене не помітити?
-Що? -Усе гаразд.
Я хочу вибачитися, пані.
Тобто вибачитися перед… тобою.
Бо я тебе збив.
Тож я вибачаюся перед тобою.
Яка вона гарна.
Сміється з мене.
Але її сміх такий милий. Будь-хто може так сміятися з мене.
Як справи? Я Сташек.
А це Вальдемар.
Вальдемар? Схоже на ім'я дядька.
Знаєш, дядько, що каже: «Боже! Ти так виросла, панянко».
«Уже маєш хлопця?»
Така крихітна. Просто хочеться про неї подбати.
Усе гаразд?
Ще й кумедна.
Одружуся з нею.
Привіт?
Дельфіна, Дельфінка, Дельфуня… яке гарне ім'я.
-Чому б'єш мене? -Хочу, щоб вона була моєю дівчиною.
Дельфіна? Вона дала тобі свій номер?
Чудово.
Що ти робитимеш?
Не знаю.
Мені сказати: «Я хочу, щоб ти була моєю дівчиною»?
Звучить нормально, ні?
Звучить, як вимога.
Вона для мене ідеальна, розумієш?
Хочу мати таку дівчину.
-Чорт! Це вона! -Що?
«Зустріньмося перед твоїм будинком о 5:00 по обіді чи ніколи».
Ми ж зустрічаємося з Мурахою о 5:00 по обіді?
Жахіття.
Не люблю змішувати справи з особистим життям.
Але в цьому випадку можна відступити від правил.
Зроблю виняток.
За хвилину п'ята. Усе добре.
А якщо Мураха прийде першим?
Це навіть краще.
Дельфіна побачить, як ми працюємо. Дівчата люблять бізнес і все таке.
Гей!
Братане, заспокойся. Так не піде.
Ви найняті до моєї команди.
Я Мураха.
Ти Мураха?
Вальдуше! Ти біжиш чи ні, сонечко?
Це моя сусідка. Вона трохи божевільна.
Іноді ходжу для неї по крамницях і… дбаю про неї.
Вальдуше! Ти біжиш чи ні?
Ти дівчина?
Чуваче, я не граю з курчатами!
Дівчина в «Королях»? Ти жартуєш?
Дельфіно! Мурахо!
Чорт, братане!
Я щойно бачила побачення, чи що?
Нащо тобі була я із секундоміром?
І чому ти…
-Хочеш поговорити? -Ні.
Може, зробимо щось разом, щоб ти відволікся?
Ні!
Я Могутній Вальді.
Я пройду тест на витривалість.
Я не здамся.
Гаразд, здаюся.
-Вальдуше. -Мамо?
Казала твоїй скаженій мамі заспокоїтися,
але вона пішла з лікарні перевірити, чи я даю тобі достатньо шоколаду.
Вибач, що не сказала. Це було неправильно.
Треба поговорити, добре?
Зроблю тобі чаю.
Вальдеку…
То не було звичайне обстеження.
Я лікуюся.
Ти не віриш, що я можу, так?
Дозволь мені.
-Він може… -Тітко!
Вальдеку…
Тітка купила мені нові шорти меншого розміру.
Чудово. Просто чудово.
Не може дозволити чоловікові оновитися.
Підбадьоритися якось.
Зробити життя приємним.
Утручається в усі сфери мого життя.
В емоційне теж.
Навіть з шортами.
Божевільна.
Твоя мама чудово виглядає. Шкода, що повертається до лікарні.
Вона мала водити тебе до школи?
Навчиться, коли повернеться.
-Привіт. -Привіт.
Не образилася?
Вона, мабуть, прийшла… до мене.
У нас буде п'ятеро дітей.
Ну, це круте місце.
ДИПЛОМ ДЛЯ СТАНІСЛАВА ЛЕБЬОДИ ЗА СТРИБКИ В ДОВЖИНУ
Годі хизуватися, вибачайся, дурню.
«Курча»? Серйозно?
Тобто… Я навіть не знаю, що сказати.
Твій друг вміє поводитися. А ти?
Просто скажи: «Вибачте, пані». У звичайний спосіб.
І поцілуй пані руку.
Фу! Добре. Вибачення прийняті.
Ось реєстраційна форма. Треба заповнити.
Запрошуємо до «Трьох королів», королево Дельфіно.
Мене зараз знудить.
Передивився пригодницьких фільмів?
Вона з мрій. Моїх бажань і мрій.
Заходь.
Останній учасник… Сташек.
Прізвище. Лебіда? Це написано в дипломі, так?
-Лебьода. -Байдуже.
У тебе гарний почерк.
Дуже гарний.
Припини.
Гаразд. Тепер тільки підписи батьків.
Я не впевнений щодо мами сьогодні, бо…
…як гуска, я б відлетіла…
Це божевільна сусідка?
Поливає квіти.
Вона моя тітка.
…якби в мене, як у гуски, були крила
До Сілезії за Ясєком летіла б
Я лечу над гаєм Лечу над водою…
Вона тебе зіпсує.
Я шукаю…
-Добрий день. -Привіт.
Я Мураха.
Маріола.
Пані, не знаю, що ви робите, але хочу спробувати.
Можеш, коли забажаєш.
Але спершу треба дещо зробити.
Для участі в турнірі Вальдеку потрібен дозвіл батьків.
Але підпис тітки теж підійде.
Де підписати?
Ось.
-Ось так. -Дякую.
Завтра я візьму тебе в подорож. З хлопцями.
Дороги будуть порожні.
Бо зараз 4:00 ранку.
Зараз 8:00 ранку. Не скигли. Дівчата цього не люблять. Так, Мурахо?
До речі, як тебе насправді звати?
Дельфіна.
Правильно робиш, що використовуєш прізвисько.
Наче твої батьки не принизили тебе ім'ям, Маріолько.
Ти надсилаєш анкету сьогодні?
Це наш турнір!
Приз — поїздка до Німеччини.
Ніколи не був за кордоном.
Ми це зробимо, чуваче. Зробимо!
Може, цей?
Цей.
Ти піклуєшся про неї?
Діти, час для розминки. І раз, і два!
І раз, і два!
Пані, ви вже таке робили?
Я не проти літніх людей і не намагаюся дискриміналізувати.
Але цей кабель може рвонути. Він може відірвати руку.
Подумайте. Жити без руки?
Ай!
Гаразд, починай.
Браво!
Вальдуше, зігни коліна, витягни руки й стрибай на воду.
Ти зможеш. Ну ж бо. Спробуй.
Ну…
Спробуєш іще за хвилину.
Сташу, твоя черга.
Молодець! Добре!
Вони все розмовляють.
Ні, у мене параноя.
Між ними нічого не буде. Дельфіна цінує інтелект.
Але… що відбувається?
Повітря зіпсував, чи що?
Ой. Дякую.
Могутній Вальді Перший.
Зараз або ніколи.
Не бійся! Давай!
Гей! Чорт!
Теж попросиш мене бути твоєю дівчиною?
Ви збожеволіли? Мені не потрібен хлопець.
«Теж»? Як це теж?
Сташеку, ти перетнув межу.
ФОРМА УЧАСТІ КОМАНДИ В ІГРОВОМУ ТУРНІРІ «ТРИ КОРОЛІ», КАПІТАН: ДЕЛЬФІНА РОГАЛЬСЬКА
Не хвилюйся, Вальдуше. Я не сплю.
Тітко…
Можеш звати мене не Вальдушем, а Вальдеком?
Авжеж.
Добраніч, тітко.
Добраніч, Вальдеку.
Ну ж бо!
Другий!
П'ятий!
Може, це вона.
Мамо!
Моє улюблене сонечко!
Дай я візьму.
-Хіба це не надто важко? -Ні.
Усе гаразд.
Мамо?
Може, поїдемо до дідуся?
Без комп'ютера?
Якого дідуся? Ти ж не можеш…
Їдьмо на цих вихідних. Мені теж підходить.
Припини, синку. Навіщо ти їх пакуєш?
Що це? Де ти це взяв?
Терезо, він уміє пакувати речі.
Так, я бачу. Він виглядав би безглуздо.
То виглядав би безглуздо. То й що?
Яка різниця, чи він виглядає безглуздо чи ні?
Важливо те, що він сам вибрав і сам запакував.
Це така вдячність.
-Привіт, Вальді! -Привіт.
Час прощатися.
Чому?
Місію завершено.
Ти не поїдеш з нами до дідуся?
Ні.
Кому я там потрібна?
Мені.
Боже…
Я зараз розплачуся.
Ремонтують світлофор.
Так.
Чому не телефонуєш мені?
Їдеш відпочивати?
Лише на кілька днів.
Зателефонуєш, коли повернешся?
Від Сташека. Назавжди.
Бувай.
Хотіла вас підвезти.
Сідай.
Мій дідусь.
Крутий хлопець.
А насправді не дуже.
Ти мав її привезти? Так?
Дуже сумує за бабусею.
Ні, Вальдуше!
Привітаймося, як дорослі чоловіки. Рукостисканням.
-Привіт. -Привіт.
Знаєш, твоя бабуся, Геленка,
була набагато розумнішою й красивішою за свою божевільну сестру Маріольку?
І вона була абсолютно розсудлива.
Але вони були дуже схожі.
Обидві привабливі.
Дві дуже привабливі жінки. Привіт!
Привіт.
Ти маєш бути такою барвистою? Як…
Ти схожа на папугу.
Вальдуше! Завтра підемо до ставка.
Тут повно риби. Зробимо барбекю, гаразд?
Так, як завжди.
Ти втрачаєш час, Вальдуше.
У твоєму віці я був такий худий, що з мене штани злітали
Що?
Пофарбувала коси! Виглядають гарно.
Дякую. Привіт, тату.
Вальдеку!
Піжама!
Чому стільки чхаєш?
У мене алергія на траву, дідусю.
Алергія? Раніше алергій не було.
Пам'ятаю,
як ми з Геленкою…
у свіжоскошеній траві…
Ми лягали,
читали книжки.
Сенкевича.
Знаєш «Трилогію»?
«Потоп», «Вогнем і мечем» і «Вогонь у степу»?
«Давня казка» Крашевського.
«Девайтис» Родзевич.
«Очікуваний гість» Коссак-Щуцької. Цю знаєш?
Скажи, Вальдуше…
Як у тебе справи? Найважливіші справи?
Ти закоханий?
Трохи.
То…
Розкажи мені. Давай, синку.
Нема чого розповідати.
Виявляється, вона не закохана.
От халепа.
У мене ніколи не було ідеалу.
Але якби був, ним була б вона.
Вона ідеальна.
Скажи, Вальдуше.
Коли ти познайомився з нею, ти говорив дурниці?
Як повний ідіот?
Так.
Тоді ти зачарований.
Але знаєш що?
Це не останній раз, коли ти так почуваєшся.
Ніколи не знайду такої ідеальної дівчини, як вона.
Чекай! Звісно, ні. Іди сюди.
Не ображайся на мене через дрібниці.
Я нічого поганого не сказав.
То скажи мені…
У тебе є друзі?
Найкращий друг?
Він мені збрехав.
Що ж. Розумієш, так воно й буває.
Постійно маємо вибирати між правдою та брехнею.
Це птах?
Ходімо подивимося, що це.
Допоможи мені.
Добре.
Вальдуше, ти знайдеш іншу дівчину.
А щодо твого друга, як на нього варто витрачати час… Варто?
Тоді пробач йому.
Слухай, Вальдеку.
Є три види брехні.
Перший…
іде від страху.
У цьому справа?
Другий — від дурості.
Але дурню теж можна пробачити.
Дурень не винен у тім, що він дурень.
У цьому справа?
Так.
А як щодо третього типу?
Третій тип брехні, Вальдуше…,
іде від кохання.
Цей тип найбільше кривдить брехуна.
І мушу сказати,
якось ти теж збрешеш.
Але пам'ятай.
Керуйся своїм серцем.
Тільки серцем.
Ти знаєш про траву! Так довго не було!
У нього алергія!
Тереско, не перегинай палицю. З ним усе добре.
Та ну?
«З ним усе добре». У душ! Змий усі алергени.
Тереско! Він почервонів, бо ми говорили про дівчат.
Так.
Про дівчат.
Хеленка ти моя…
Тату?
Ти що, з глузду з'їхав? Злізь звідти.
Гаразд, я йду.
Я хотів показати тобі скарби на горищі,
але твоя полохлива мама вигнала мене звідти.
Вона лає мене, як моя Геленка.
Очевидно, що в жінок у цій родині в крові командувати кимось.
Мамо, я б дуже хотів.
Ось, ковтай.
Гаразд, я піду з тобою. Дідусю сьогодні недобре.
«Дідусю сьогодні недобре».
Слухай!
А твій ніжний хлопець не проб'є головою на дах, коли чхатиме?
-Мамо? -Я йду!
Ще трохи. Тягни. Чекай.
Хто це?
Це твоя бабуся Геленка. Поглянь, яка вона була гарна.
-Це дідусь? -Так!
У моєму віці? Він такий само товстий, як я.
Він казав, що був худий.
Мабуть, його пам'ять підводить.
Це тітка!
Вона була парашутисткою?
Так. Але вона перестала стрибати після смерті твоєї бабусі.
Чому?
Вони були чудові сестри. Найкращі.
Моя мама завжди хвилювалася через Маріольку та її божевільні ідеї.
Коли вона дивилася, як та стрибає,
то жартувала, що її серце стане.
-А потім, одного дня… -Воно стало.
Тітка не може собі пробачити. Думає, що це її провина.
Але ж вона не винна.
Ні. Звісно, ні, любий.
Що тут?
Ого! Мої косиці!
Мама їх відрізала!
Хотіла модну зачіску?
Ні, у мене були воші.
Серйозно.
Повернулася з літнього табору з повною головою вошей.
Мені було сім або вісім років.
Ти була в літньому таборі сама, коли тобі було вісім?
Авжеж.
Вальдеку?
Гляньте на цього милого карасика.
Хай ще посмажиться.
А цей кит? Лише поглянь!
Перевернемо його.
І маленького тарганця.
А ось і коропець.
Подивіться на цього гарного коропця.
Добре.
Гаразд.
Час затягнутися.
Дідусь мусить палити, щоб не задушитись!
О ні. Не палити. Точно не перед Вальдеком.
Що в тебе з рукою?
-Щось укусило. -Покажи мені.
Звісно.
Тепер вона ставиться до власного батька, як до дитини.
Жаба!
Де?
Вони, мабуть, прикидаються. Обидві.
Жаба? Де?
Я йду спати. Пігулки від алергії навіюють сон.
-Добраніч. -Добраніч.
Добраніч!
-Яка жаба? -Он, бачиш?
Добрий вечір. Тереза Банаш.
Я дзвоню, щоб підтвердити візит.
Онкологія.
Добре, дякую. До побачення.
Вальдеку, можеш піти й принести…
Вальдеку, можеш принести…
Мама знову бреше, а ти її прикриваєш.
Ви справді думаєте, що дідусь нічого не бачить?
Дай їй час. Вона йому скаже у свій час.
Навіть якщо більше не буде потреби.
Не міг би ти сходити до села й узяти яйця в пані Вандзії?
Це жовтий будинок біля церкви.
Я знаю.
Привіт, песику! Привіт!
Заспокойся! Він довше йде до школи.
-У місті, де багато машин… -Він не ходить сам.
Боже! То ти говорила серйозно. Ти водиш його до школи.
Весь тиждень, коли я там була, він ходив сам.
Хто дав тобі право, тітко?
Я залишила дитину під твоїм наглядом.
Ми ж домовилися!
-Він має бути незалежним у разі… -У разі чого?
Ну? У разі чого?
Я не робитиму те, що маєш робити ти.
Розумієш?
Виховаєш його ти.
Але Терезо, розслабся.
Він розумна дитина.
Він багато розуміє.
Тітонько?
Дякую.
Бувай, тату.
-Скоро повернемося. Я візьму відпустку. -Гаразд.
Що таке?
Ми повернемося за два тижні.
Я зателефоную.
Те, що в кишені, для тебе.
А цей конверт для тієї пташки, ти зрозумів.
Ти вже дорослий, справді?
-Так? -Так.
Так. І ти більше не глухий…
і не сліпий, так?
Більше ні.
Бережи маму.
Він не помітив, спрацювало.
Добре, що я йому не сказала.
Не буде хвилюватися.
«Третій тип брехні, Вальдуше, іде від кохання».
Звісно, ти була права, мамо.
Третій тип брехні…
Пристебнися.
…кривдить брехуна найдужче.
Добрий день.
-Привіт, Сташеку. -Добрий день.
Привіт. Проходив поруч. Як справи?
Хочеш пограти сьогодні? Мама зробила желе.
Обмежую цукор. Але пограти не проти.
Гаразд. Я візьму валізу. Іди.
А про те, то…
-Можемо про це не говорити? -Гаразд.
Але, гадаю, можна хоча б вибачитися.
Вибач, але…
Не думав, що така дівчина, як Дельфіна, може зацікавитися таким хлопцем, як ти.
Добре.
Можеш додати ще. Гаразд. А тепер…
Мамо.
Ходімо зі мною, мамо. Ходімо.
Вальдеку, залиш нас самих.
Ти нас залиш, тітко.
Вибач, любий.
Я просто трохи боюся цих аналізів.
Але маю знати, чи добре реагує моє тіло на лікування.
Найгірше — боятися без підтримки. Треба поділитися страхом.
Я заберу в тебе половину страху.
-Ні, я не хочу, щоб ти боявся… -Я вже забрав у тебе половину.
А тепер перевдягайся.
Усе буде добре.
-Бувай, Вальдеку. -Бувай, тітко.
Добре, до вечора.
Телефонуй, якщо треба. Завжди буду з телефоном. Добре?
Так, мамо.
-Бережи себе, любий. Бувай. -Бувай.
Треба щось робити, а не байдики бити.
Це я!
Зателефонувала тітка Маріолька.
Сказала, що тобі треба пограти.
Схоже, вона права.
Сташеку, не будемо грати сьогодні.
Найважливіше, щоб моя мама…
Щоб з мамою…
Шкода ж, що цього літа нічого особливого…
Знаєш, що я зазвичай роблю влітку?
Байдикую.
Але ти байдикуєш з татом, так?
Але в тебе є мама, тітка, дідусь.
І я.
До того ж, у нас турнір!
Ти надіслав анкету сто років тому. Вони вже мали відповісти.
І ось брехня. Через страх.
Не бійся.
Коли вони повернуться, побачиш, усе буде добре.
Не дзвони. Вони, мабуть, сплять.
Вибачте, задрімав.
Усе гаразд, не хвилюйся. Дуже дякую.
Я піду.
-Сташеку! -Так?
Ти чудовий друг.
До побачення.
Привіт.
Лікар перевірив мої аналізи і сказав, що…
все має бути добре.
Що означає «все має бути добре»?
Що все йде в потрібному напрямку.
Я б сказала правду,
але це все,
що я знаю.
Іноді… щось починається,
і ми знаємо, що це початок.
Тоді кінець… і кінець теж очевидний.
Але іноді є речі,
про які ми знаємо дуже мало.
Я б хотів знати.
Бо ти тепер дорослий.
Дідусь теж дорослий.
То Сташек проявив себе?
-Дуже смачно! -Так.
Як ти дістав її з гарячої печі?
Тереско!
Боже.
Ти перший.
«Вашу заявку прийнято.
Запрошуємо на турнір».
Так!
Але я викинув анкету!
-Але, мамо -Що?
Ні!
Ніяких обговорень. Ти їдеш на турнір.
І крапка.
Я цього я хочу!
Від дідуся.
СТРИБКИ З ПАРАШУТОМ
«Кольорові птахи
мають літати».
Після запеклих битв і гарних боїв, останні хвилини очікування.
Ми перевіряємо результати, підсумовуємо бали і…
Вітаю. Це була запекла боротьба.
Ми досягли кінця фіналу турніру «Майстри роботи-екстремали»!
Мушу сказати, що хоча
моя непроста дружба з непростим Сташеком
пройшла через випробування…
Нагадую, три найкращі команди поїдуть до Німеччини
і представлятимуть нас на найбільшому ігровому заході в Кельні!
Ці команди:
«ВІПи»!
Друга команда…
І хоча я зустрів дівчину моєї мрії, Дельфіну…
-«Шалені поні»! Запрошую на сцену! -Так!
Потім я зустрів другу дівчину моєї мрії…
Хто знає, може, цього разу все вийде.
Що?
На її місці, я б на тебе запав.
Останні кілька тижнів були супер.
І остання команда…
Сталося багато цікавого, хорошого й важливого.
…що їде до Німеччини…
Але це був час страху, який не схожий на казку.
«Королева й королі»!
Так!
Але важливо те, що я був не сам.
«Королева й королі»!
Запрошую на сцену!
Як ви? Дай п'ять!
Оплески!
БАБУСІ ЗА ВАЛЬДЕМАРА
Фінал турніру «Майстри роботи-екстремали»!
Ці команди їдуть до Німеччини!
-Їх будуть супроводжувати, так? -Так!
-Без батьків? -Так!
Не чую вас!
Молодець, Вальдеку!
ВАЛЬДІ МОГУТИЙ ПЕРШИЙ
Ну ж бо!
Вальдеку!
Саме так!
Молодець!
Ти молодець!
Чуваче!
Мені пощастило, що мене оточують ті, кого я люблю,
у тому числі моя полохлива мама й вона,
моя божевільна, найкраща у світі тітка.
Я ділюся своїми негараздами та страхами з ними та з друзями.
Але я також ділюся з ними своїм щастям.
Переклад субтитрів: Олена Васильєва