SNÍMEK OBSAHUJE VYOBRAZENÍ SEBEVRAŽEDNÝCH MYŠLENEK.
Downloaded from YTS.MX
DOPORUČUJEME DIVÁCKOU OBEZŘETNOST.
Official YIFY movies site: YTS.MX
Trevor: Muzikál
LEDEN 2022
Víš, kam se vydáváš?
Líbí se ti věci, které ti život nabízí?
Kam směřuješ?
Víš to?
Dámy a pánové, chci vám poděkovat, že jste dnes přišli.
Děkuji za vaši lásku
a za to, že je díky vám dnešek tak výjimečný.
Ale především děkuji za tohoto báječného mladého muže.
- Mě? - Přesně tak.
Tak pojď, zlato. Přidej se ke mně.
Tak se nestyď, drahoušku. Vždyť víš, co vždycky říkám.
Znám všechno, co říkáš.
No, tak víš, že nemůžeš jen tak sedět
a čekat, až ti lidé splní tvůj zlatý sen.
Musíš to vzít do vlastních rukou a zvládnout to sám.
Přesně tak.
Dostaneš to, v co doufáš,
když se ohlédneš, nejsou tam žádné otevřené dveře.
V co doufáš?
Víš to?
A teď nám řekni, o kom budeme mluvit v každé domácnosti v celé zemi,
křičet z plných plic po celém světě.
Prozraď nám své jméno.
Trevore, co to děláš?
Říkám všem své jméno.
Můžeš to všem říct trochu víc vlevo, chlapče?
Nevidím na televizi.
To je moje máma a táta.
Jejich vztah k televizi se vymkl kontrole.
Nejspíš by je to nezajímalo, kdybych přestal dýchat,
ledaže by to oznámil nějaký chlápek ve zprávách.
A i potom by řekli…
Trevore, uhni.
Ronald Reagan byl postřelen.
Už před týdnem!
Šestý den našeho pokračujícího zpravodajství
o atentátu Johna Hinckleyho na prezidenta prozkoumáme…
Ale nedovolím, abych neviděl dál než na televizi,
protože moje budoucnost se nevejde na malou obrazovku,
neboť já bych rozzářil celé jeviště, budu centrem všeho dění.
A tento pátek uvidí, co tím myslím.
Trpělivě jsem čekal,
až se celý svět dozví, co jsem vždycky věděl.
Ale teď budu stejně jako Diana
zničehonic taky objeven,
protože vím, kam jdu, a dojdu daleko.
Dojdu daleko.
Vystřelím odsud jako padající hvězda.
Tohle je teprve začátek mého odchodu,
protože jakmile se do toho dám, nedokážu přestat.
Dám do té show vše.
Cathy, dnes oznámí, koho vybrali do talentové soutěže.
Já vím, Trevore, ale slyšela jsem, že to zkoušely tuny lidí,
a měla jsem pocit, že paní Kerrová moc neocenila
tvou rekonstrukci scén z filmu Sláva.
Neboj, Cathy.
Dianu Ross také objevili v talentové soutěži.
Takhle se to stane.
Každý den je jen den, který odtikává
a vede k mému osudovému dni.
Teď se vše začíná rýsovat, brzy konečně uniknu
tomuto každodennímu školnímu utrpení.
Tak fajn, dámy a dámy.
To je pro dnešek vše,
ale zbytek týdne bude o něco zábavnější.
Když trenér Gregory zmíní „zábavu“,
obvykle to je jeden z nejtraumatičtějších zážitků mé existence.
Už žádný slabošský aerobik!
Rozdělím všechny do dvojic na basketbal jeden na jednoho.
Vítězové budou postupovat,
dokud nebudeme mít vítězného soutěžícího.
Říkám tomu „Soutěž o vítězného soutěžícího“.
Pomozte mi.
Každá hra je stejná,
jen s jiným hloupým jménem.
Akorát se ztrapním, když se snažím hrát.
Nic udělat nemůžu, jen se modlit, abych to zvládl,
aniž bych musel hrát s…
Pinkym Farradayem.
Je jako nějaký hrdina
jako v řeckém mýtu, který se odehrává v posilovně,
protože není nic, co by nedokázal.
Takže je tragédie proti němu hrát.
Pinky Farradayi, tvým zítřejším soupeřem bude Trevor Nelson.
Ne!
…věřím.
Nevěřím.
Musím pokračovat i přes tuto tragédii.
Musím vydržet, dokud to všechno nebude minulost.
V porovnání se současností
je současnost už tak dávno.
- A já se do toho dám. - Dám.
Do toho se dám.
Dám.
Do té show se dám.
Paní Kerrová, co se týče páteční talentové soutěže,
zveřejníte seznam účastníků před obědem, nebo až po něm?
Chcete-li znovu vidět jakoukoli část mého konkurzu,
můžu vám ji klidně…
Trevore, chápeš, že bys vystupoval před celou školou?
A hrál jsi všechny role, dokonce i ženy.
Jo, bez Coco se Sláva neobejde.
Má ty nejlepší písničky.
Nevím, jestli by to ředitel Gordon a rodičovský výbor pochopili.
Ale fotbalový tým tancuje každý rok v růžových baletních sukních.
To je ale vtip, Trevore. Tys to myslel vážně.
No, Coco může být kluk.
- Můžu změnit co… - Trevore.
Program už je hotový. A pro tebe v něm není místo.
Diana říká, že si nemůžu lehnout a zemřít, neboť si svůj zlatý sen musím splnit sám.
Diana říká, abych se zvedl a zkusil to, protože je toho tolik, čím se musím stát.
Diana říká, že údolí je tu proto, aby se prošlo skrz něj.
Diana říká:
„Nevzdávej to.“
A já to nevzdám.
Kam směřuješ?
- Kam směřuješ? - Kam směřuješ?
Kam směřuješ?
- Víš to? - Kam směřuješ?
Jen kráčím dál stejně jako Diana.
- Dál a dál. - Dál a dál, dokud to ostatním nedojde.
Protože stejně jako Diana se nikdy neohlédnu zpátky.
Najdu způsob, jak se dostat na tu soutěž talentů.
Ne, nikdy nepřestanu, dokud tam nedojdu.
Půjdu dál.
Do toho se dám.
Dám.
Tak jedeme dál.
Tak jedeme…
Jedeme dál.
Do té show se dám.
Trevore, kde je ten mikroskop?
Tohle je Walter Stiltman. Bydlí vedle.
Díky 7B se mi podařilo poměrně rychle odebrat vzorek.
Co se jeho máma rozvedla,
kupuje si podivně propracované spodní prádlo z časopisů.
Myslíš, že Cathy nosí takové věci?
Nosí flanelovou košilku s dlouhými rukávy. Viděl jsem ji.
Ty máš ale štěstí.
To těžko.
Pojď sem.
To není fér.
Proč dává paní Kerrová dohromady talentovou soutěž?
Nedokáže dát dohromady ani oblečení.
Chápeš?
Mně se líbí, co paní Kerrová nosí.
Zvlášť ty zelené šaty s volným knoflíkem.
Fajn.
Můžeš se na to už podívat?
Vypadají jako pulci.
Tady. Jsi na řadě.
Ale už jsme viděli tvoje.
Je to vědecký experiment.
Z jednoho exempláře se nic nedozvíš.
Jsi druhá proměnná.
A co že se to učíme?
Pracuji na hypotéze, že moje jsou abnormálně silné.
Mezi nejlepšími deseti procenty.
Ale jelikož mám omezená data,
moje upravená hypotéza je, že moje jsou prostě silnější než tvoje.
- To teda nejsou. - Dokaž to.
A neohluchnu po tom?
Ne.
Věř mi.
Musím se dívat na stejnou jako ty?
Podívej, já byl se svou volbou spokojen.
Ty bys měl být taky.
Jasně.
Dobře.
Má hezké oči, hodí se jí k podprsence.
Fajn.
A taky k té pásce přes stehna.
Asi jo.
Ale nesvědí ji, když sedí na slámě?
Je ve stodole.
To není moc moudré.
No a co?
Waltere, nechci holku, co není chytrá.
Trevore, uvědomuješ si, že nejde o seno nebo jestli se jí podprsenka hodí k očím?
Dělal jsem si srandu.
- Nebuď slušňák. - Nejsem slušňák.
- Není tu na povídaní. - Ani není nahá.
Jen si to představuj,
otoč stránku na to, co chceš vidět,
dokud neucítíš hřmění. A možná tě to donutí přemýšlet.
Tak otoč stránku na tvou největší fantazii.
Musíš zjistit, co je pod tím, je to o tom, co je pod tím.
Myslíš vnitřní krásu?
To vůbec ne. Ne.
Přestaň blbnout.
Najdi si svou výhru na stránkách tohoto časopisu.
Zapomeň na podprsenky a proměň svoje oči v rentgen.
- A otoč stránku. - Otoč stránku.
Dokud tam nebude napsáno „nevhodné pro děti“.
Vyrazí ti dech jako blesk z čistého nebe, protože tohle je zázrak přírody.
- Otoč stránku. - Otoč stránku.
Na tvou fantazii.
Musíš zjistit, co je pod tím, je to o tom, co je pod tím.
No páni.
Ťuk, ťuk.
Mami, když řekneš „ťuk, ťuk“ až poté, co vejdeš, není to zaklepání.
Dobrej, paní Nelsonová.
Co tady, kluci, děláte?
- Úkoly. - Pokusy.
- Úkoly.
Nic.
Právě jsem strčila večeři do trouby.
Pečeni z kotlíku.
Brambory z kotlíku.
Něco z kotlíku.
Každopádně bude připravená včas na zprávy,
tak dokončete, co děláte, a pojďte dolů.
Ano, madam.
Musíš jen…
Otočit.
- Fuj! - Co?
Na posledních dvou stranách jsou chlapi
a jeden vypadá jako Pinky Farraday.
Který?
Ten na traktoru. Je to celkem nechutný.
No fuj.
Otoč stránku, dokud tam nebude paní Kerrová.
Ano, co říká, že to byl omyl, protože můj konkurz ji ohromil.
A vsadím se, že tohle má na sobě vespod.
No páni.
Je to o tom, co je pod tím, všechno je o tom, co je pod tím.
Každý den je den, který odtikává,
každý den je ozvěna včerejška.
Každý náš krok od chvíle, kdy jsme vzhůru,
je krok, na který budeme navazovat
- Každý den. - Každý den.
Frannie. Dělej, že se směješ.
Cože?
Jason je přímo támhle a chci, aby si myslel, že jsem vtipná.
Teď!
Panebože.
- Čemu se smějete? - Mary.
Myslí tím něčemu, co jsem řekla.
Myslel jsem, že se smějete Pinkymu.
Ne. Proč bychom se mu měly smát?
V těláku ho dnes dali do páru s nějakým slabochem.
Trevor není slaboch. Je umělecky založený.
- To vyjde nastejno. - To teda ne.
Znám Trevora.
Je v pohodě. Chodili jsme spolu na Carterovu.
Jasně.
Frannie, přestaň všem říkat, žes chodila na Carterovu.
Jako bys jim říkala, že bydlíš na západ od silnice č. 9.
Co je na tom špatného?
- Je nutné něco dodávat? - Ne, promiň.
Každý den míříme
dál a dál, jako bychom znali cestu.
Dál a dál.
Každý den ukazujeme,
že víme jen tolik, abychom zvládli dnešní den.
Dál a dál.
Jen zvládnout dnešek.
- Travis, že? - Vlastně Trevor.
Je to podobné jako Travis, takže chápu, že…
Ale je to Trevor. Což je jiné.
Jasně.
Co teď?
- Trenér řekl, že první kolo je K-Ů-Ň. - Nehrajeme basketbal?
- Jasně. - Jasně.
Když se netrefíš, dostaneš písmeno.
Když se trefíš…
Tak ho nedostaneš.
Takže dostaneš bod, nebo písmeno.
Ne, trefil jsem se,
- takže žádné nemám. - Co je lepší?
A kde je ten kůň?
Ta hra se jmenuje K-Ů-Ň. Ale nechceš písmeno Ň,
protože to nechceš hláskovat.
Pojď hrát a uvidíš,
protože tak to je. Pravidel není mnoho,
je těžké to splést.
Stačí, když si stoupneš přímo sem.
Opakuj po mně a střílej.
A prostě hraj.
Prostě hraj.
Jsem spíš umělec než sportovec.
No tak.
Tohle je sotva sport, ani se nemusíš snažit,
protože každý opravdový chlap už ví, jak to chodí.
- Jen dělej to, co já. - Budu dělat to, co ty.
- Dělej, co já. - Dělám, co ty.
- Dělej, co já, a hraj. - Musím hrát.
Hej! Hej!
To je beznadějný. Jestli se netrefím, budu mít K-O-N-Ě.
A ty nemáš ani K.
Mohlo to být horší. Alespoň nemusíš tančit kolem
v růžové sukni na té talentové soutěži v pátek.
- To je talent? - Zníš jako můj otec.
To dělá tým osmé třídy každý rok.
Ale bude to ponižující.
Počkej. Chceš, aby to někdo předělal?
Protože to bych určitě zvládl. A mohl bych to režírovat a dělat choreografii.
Ale musel bys mě napsat do programu
jako tvůrce, režiséra a choreografa.
Podívej, bylo by to takhle,
budeme hodně trénovat, aby ses nemohl splést.
Stačí, když si stoupneš přímo sem,
uděláš pózu jako na fotku
a pak prostě hraješ.
Prostě hraješ.
Co? Jako Horečka sobotní noci nebo tak?
Jasně. Mohl bys být John Travolta.
Jo, to si nemyslím.
Ale ukázal jsi mi, jak se hraje K-Ů-Ň. Dokážeš všechno.
To ne. V žádném případě.
Ahoj.
Trevore! Čau, Trevore!
Chtěla jsem říct, že se mi líbí ten tvůj tanec.
Miluju Horečku sobotní noci.
Já taky! John Travolta, že?
Jo. Jasně!
Tak jo.
- Dobře, máš to mít. - Co?
Můžeš zkusit to… To, cos říkal, že můžeme zkusit.
Na tu talentovou soutěž. Jo! Můžeme to probrat po tréninku.
Uvidíme se, Trevore.
Jo, jasně!
Prostě hraj,
prostě hraj.
Čau. Jak šla přehlídka podivínů?
Trevor.
- Je s ním sranda. - To snad ne.
A přišel jsem na to, jak nás v pátek zbavit těch sukní.
No tak, chlape. O co jde? Tohle tým dělá vždycky.
Nejspíš proto, že nikdy nevěděli, jak to obejít.
Co? Obejít to?
S Trevorem. Něco nás naučí.
Něco skutečného, abychom nebyli k smíchu.
Cože?
Že to nemyslíš vážně?
Frannie Antonicelliová ho viděla tančit a prý to bylo super.
Pinky.
- Je divnej. - To teda není.
Je jen spíš umělec než sportovec.
Teď jsem na řadě já, abych viděla, co mohu vidět.
Doufám, že pochopíš, že tenhle čas je jen pro mě,
a teď jsem na řadě já, abych se dotkla nebes.
Nikdo neřekne…
- Mami! - Ťuk, ťuk.
To není klepání!
Vypadá to, že se tvůj deníček plní. Je čas na nový.
Není to deníček. Je to inspirativní diář s nápady.
Když cítím inspiraci na nové nápady.
Trevore, chceš si o něčem promluvit?
Mami, je trochu obtížné to vysvětlit,
pokud nerozumíš uměleckým vlivům…
Ne, já myslím…
o tom, že postřelili prezidenta Reagana.
Je posedlá.
Říká se, že muž, který ho postřelil,
to udělal, aby upoutal pozornost herečky, do které byl zamilovaný.
Jodie Fosterové.
Co si o tom myslíš?
To je šílené. Ani neumí zpívat.
Trevore, kams dal ten…
- Ten co? - Ten… vědecký časopis.
Díky, mami. Ten zbytek věcí uklidím.
Dobře. Pak přijď dolů.
Tu vaši „vědu“ můžete dělat i v obýváku.
Jde po nás.
Pojďme do Tastee-Freez.
Cathy tam dnes pracuje se svou mámou.
- Možná nám dá něco zdarma? - Nemůžu.
Mám zkoušku.
Na talentovou soutěž.
Počkej, paní Kerrová tě tam nakonec zařadila?
Ne.
Pinky Farraday mě nechá pracovat s nimi.
Ne, to nenechá.
Co třeba zítra, až skončíme, sraz v Tastee-Freez.
Dnes máme první zkoušku,
Počkat, takže to myslíš vážně?
Chystáš se na talentovou soutěž s Pinkym Farradayem?
Tvorba, režie a choreografie.
Já myslel, že každý rok jen tancují v těch pitomých sukních
a všichni se jim smějí.
Už ne.
Tohle nebude ten stejný vtip, co dělali deset let po sobě.
Nebudeme pro smích jen proto, že je jednoduché.
Musíme tento okamžik využít k budování charakteru a růstu
A musíme ukázat nějaký talent, protože je to talentová soutěž.
Promiň, já netancuju.
Stát na místě je zvyk, kterého se musíš zbavit.
Vzniká, když moc přemýšlíš nad každým krokem, který uděláš.
Ale hudba ti napoví každý krok, který je třeba udělat,
je to jasné jako facka, tak zlom vaz.
Je to jen raz, dva, tři, čtyři, pět, šest, sedm, osm.
Teď by ti to mělo jít jako nic, až to všechno znovu zkusíš.
Raz, dva…
Raz… dva, pak tři a pak…
Bude to dávat větší smysl se všemi kostýmy a světly,
vaše nohy vynesou ty dřevěné podlahy do nových výšin.
Takže raději mějte oči na stopkách, protože tam se zaměřím,
a raději si zvykněte na spoustu bezesných nocí.
Bože. Dobře.
Musíte jít raz, dva, tři, čtyři, pět, šest, sedm, osm.
A neurazte se, když řeknu: „Není to dost dobré, zkuste to znovu.“
Musíte to umět a nezapomenout,
cvičte si to v posteli.
Jakmile to pochopíte,
zapomeňte na vše, co jsem řekl, protože to musíte
spíš dostat do krve
pomocí slz a potu, dokud to nebudete umět.
Takhle to mám v hlavě,
připravte světla.
Už to začalo,
to je váš signál.
Začněte od jedničky a pak…
Je to už jenom…
Raz, dva, tři, čtyři, pět, šest, sedm, osm.
Znovu od jedničky do osmičky a pak
Znovu až do osmičky
A pak to udělejte ještě jednou,
ještě jednou.
Děkuji! Ne, prosím! Díky za vaši podporu!
Bože můj!
Trevore.
Ahoj, Frannie Antonicelliová.
Ahoj, Trevor Nelsone.
Jak to jde? Ty zkoušky, myslím.
Skvěle. To půjde. Nakonec.
V mé hlavě je to úžasné.
No, to je dobře.
Trevore, říkal Pinky…
Říkal něco o mně
nebo o tom, koho pozve ve čtvrtek do Quality Courts?
A jestli to nejsem já?
Pozve kam?
Do Quality Courts.
Tam tým vždy chodí večer před soutěží.
Víš, aby dokázali, že jsou muži, a ne…
A ne co?
Tančící mimina, jak říká Mary.
Muži tancují.
Gene Kelly. Fred Astaire.
Tommy Tune.
To jen… tak to říkala Mary.
Nechtěla jsem tě s tím obtěžovat.
Jenom jsem si říkala, kdyby se zmínil, tak…
Bereš tam Cathy?
Nacvičují se tam monology?
Fajn. No, Trevore, zatím se měj.
Je hezké, co pro ně děláš. S tou talentovou soutěží.
Viděla jsem kousek konce a vypadá to opravdu roztomile.
Roztomile?
To říkají slušné matky pomateným dětem.
Dianu Ross neobjevili, protože si mysleli, že je roztomilá!
Musíme víc makat.
Budeme trénovat tak, jak ještě nikdo nikdy netrénoval.
Musíme být…
A udělat to celé ještě jednou.
…úžasní.
Jen pár maličkostí.
Todde, země se ti nikam neposune. Neboj se zvednout nohy.
Lukeu, ohni ruku.
Teď nohu.
Vidíš? Klouby ti fungují. Používej je.
Jasone, jsi přirozený talent. Všichni sledujte Jasona.
Ne, to nejsem. Ne, to nedělejte.
Podívej. Vím, že je to děsivé.
Ale vzpomeňte, jak odvážná byla Diana Ross,
když se vzdala svého běžného vzhledu a ukázala se téměř bez make-upu.
Na obalu svého alba diana.
Počkat. To album se jmenuje Diana?
Ne, jmenuje se diana. S malým d.
Cože?
Já vím. Je neuvěřitelná.
V souladu s našimi stanovami bychom měli pro dnešek přestat.
Díky, všichni, a cvičte, cvičte, cvičte.
- Uvidíme se zítra. - Je to chyba.
Až na Lukea.
Potřebuji jen chvilku, abych probral tvůj vztah k tvé holi.
Zítra nemůžeme, Trevore.
- Jdeme do… - Pinky.
Přece mu neřekneš o Quality Courts.
Jo. Měli bychom jít všichni. To je tradice, ne?
Týmová tradice. Trevor není jeden z nás.
Co to vlastně děláme? Tohle není jako Horečka sobotní noci.
Jo. Trevor říká, že nemůžeme hrát Travoltu ve skupině.
Pinky, všechny ostatní týmy za posledních deset let
si oblékli ty hloupé sukně a všechny přežily.
Ale nikdo nikdy nedělal… cokoli, co tohle má být.
- Je divnej, Pinky. - Je v pohodě, jasný?
A vůbec, čeho se bojíš?
Jsi přirozený talent!
Ne, to nejsem.
- Jsi přirozený talent. - Přestaň!
Přemýšlej o tom.
Hele, Trevore.
Chceš se projít?
Co? Kam?
Domů.
- Pokud nemáš něco jiného… - Ne. Tedy ano.
Ne. Ale ano, projdu se s tebou. Ano.
Protože ne. Takže ano.
Dobře.
Dnes to všem šlo o dost lépe, že?
Kromě Lukea.
Můj Bože. Pokud si neublíží, bude to někdo jiný.
Možná bychom mu tu hůl měli sebrat.
Jak by si vedl s tamburínou?
Trevore, myslíš, že…
Ta tamburína byl jen nápad.
- Zní to méně nebezpečně, ale… - Ne, já vím. O to nejde.
Já jen, že…
No…
Někteří z týmu
si tvým tancem pořád nejsou jistí.
Ale můj táta říká, že cokoli je lepší než kluk jménem Pinky v růžové sukni.
Ale proč potom…
Pinky byla přezdívka jednoho baseballového hráče.
Když mě měl, byl mladý a hloupý. To taky říká.
No, Diana Ross říká:
„Místo toho, abych se dívala do minulosti, se dívám na roky dopředu
a snažím se zjistit, co musím udělat, abych se tam dostala.“
Co?
Říká, že bys měl dělat, co chceš, ne to, co říká tvůj táta nebo Jason.
Musíš totiž udělat cokoli, co tě dovede k tvému zlatému snu.
Nikoho jiného.
Mému zlatému snu?
Vždyť víš, životní vášni.
Co tě každé ráno donutí vstát z postele?
Moje máma.
Ne. Chci říct,
čím si představuješ, že budeš, až budeš starý, třeba za deset let?
Nepřemýšlej. Jen to řekni.
„Za dalších deset let já, Pinky Farraday…“
První věc, která tě napadne.
Za dalších deset let
tu už nebudu stát.
Skvělé.
Za dalších deset let
budu stát jinde.
Dobře. A teď konkrétněji.
Za dalších deset let
budu někde a dám si…
A dám si panáka.
Ano!
Protože jednou
budu hvězda
a lidé budou říkat, že jsem nejlepší.
A jednou
si v baru
dám… Dám nějaký alkohol.
Jednou.
- Počkej. Alkohol? - Jo.
Říkal jsem, že si dám panáka.
Nejspíš tequilu.
Promiň, asi jsem se nevyjádřil jasně.
Nemyslím jen to, co budeš moct dělat.
Ale spíš něco jako…
Za dalších deset let se pořád budu dívat zpět
na talentovou soutěž, která mi pomohla splnit můj zlatý sen.
Opravdu?
Za dalších deset let
všem ukážu,
že dokážu to, co si nikdo nemyslel, že zvládnu.
Ano!
Protože jednou
budu na vrcholu,
a pokud budu moct vyšplhat ještě dál, tak to udělám.
Jo, jednou
jim spadne brada,
až uvidí… Uvidí moje hustý tetování.
- Jednou. - Tetování?
Jo. Táta bude šílet, ale na tom už nebude záležet.
Dobře. Hustý.
Ale dekáda je příliš dlouho na to, abychom přemýšleli v malém.
Dekáda je věčnost, tak se musíš dívat daleko.
Jen dekáda a můžeme to všechno mít
s Frannie po mém boku.
Frannie Antonicelliovou?
Ano!
To, co cítím k Frannie,
cítíš ty k té talentové soutěži.
To teda nevím.
Frannie je jenom holka a ta soutěž…
Jenom holka? Je všechno, co jsi řekl.
Díky ní se mi chce ráno vstávat.
Těším se kvůli ní i do školy.
No tak. Někoho takového musíš mít i ty.
Někdo, s kým bys chtěl jednou být.
Nemysli. Prostě to řekni. První, co tě napadne.
Za dalších deset let
budu s někým.
Za dalších deset let
budu s někým skvělým.
Teď konkrétněji.
Za dalších deset let
si najdu někoho, kdo je lepší, než jsem si vůbec dokázal představit.
Lepší.
A jednou
bude můj každý den s ní lepší
než kterýkoli předtím,
protože jednou
se ke mně přidá, když budu chtít zpívat duet.
Jednou…
- Počkat. Co? - Duet.
Píseň, která se zpívá společně.
- V harmonii. - A to je to, co s ní chceš dělat?
No a…
Taky bych jí koupil to propracované spodní prádlo,
na které jsem se určitě díval v časopise.
Dobře. To by asi mohlo fungovat.
Trevore.
Řeknu klukům, ať se při tanci víc snaží.
- Opravdu? - Jo.
Udělejme něco, na co budeme za deset let hrdí.
Bez sukýnek.
Pinky.
- Taky se jí líbíš. - Co?
Frannie Antonicelliové.
Chce, abys ji zítra pozval do… Něco Courts.
- Quality Courts? - Jo!
Opravdu? To je úžasné! Řekni jí to.
- Já? - Ne. Já ji musím pozvat, že?
- Asi jo. Pokud tedy chceš. - Zavolám jí.
- Nebo si to promysli. - Koho bereš ty?
- Já? - Jo.
Všichni členové týmu musí jít. Je to tradice.
Týmu?
Jasně. Samozřejmě.
Budu tam. S někým.
Protože jednou
to bude naprosto jasné
a ona uvidí,
že jsme si souzeni.
Jsi nejlepší, Trevore.
ZMRZLINA
Čau.
Pořád čekáš na Trevora?
Ne. Chceš rozteklou zmrzlinu?
Waltere, víš, že je zaneprázdněný… honbou za svým zlatým snem.
Jo, ale…
Nemáš trochu strach z toho,
s kým se Trevor teď stýká?
Myslíš, že se Frannie začne líbit?
Já vím. Ale ona se mu určitě líbit nebude, ne?
Vždyť já s ním zhlédla všechny předávání cen Tony od roku 1976.
Cože?
Ne, to se nejspíš nestane. Vlastně určitě nestane.
Ale Frannie je jako jahodová žvýkačka.
Co?
No…
Je jedno, z jakých příchutí žvýkačky máš na výběr,
když vidíš jahodovou.
Chápeš?
Neměla jsem žvýkačku vážně dlouho.
Devatenáct měsíců a 23 dní.
Co?
Od doby, co máš rovnátka.
Dobře.
Ale ne.
Já si to pamatuji jen proto, že ten den…
mi začaly růst vousy a knírek.
- Vidíš? - Jo.
Nedělala bych si starost, Waltere. Musí to mít logické vysvětlení.
Testosteron?
Ne. Myslím Trevora.
Trevor?
A logické?
Je ztracen ve svých představách ode dne, kdy jsme se potkali,
takže je asi nejpravděpodobnější cokoli, jen ne logické,
ale na schůzku s tebou by Trevor nikdy nezapomněl.
Co když je s Frannie a my to ještě nevíme?
Je to divné,
možná bychom ho měli hledat.
Jo, je to divné,
jako by mu naše přátelství bylo jedno, tak ze mě udělal blázna.
Víš, že to by Trevor nikdy neudělal.
Až sem dorazí, uvidíš.
Je to fakt divné.
Haló. Mary, tady Frannie. Hádej co?
To nikdy neuhodneš. Fakt.
Pinky tě požádal, abys s ním šla zítra do Quality Courts?
Jak to víš?
A proč je mi špatně?
Neboj. Je to jenom místo.
Líbání je tam stejné jako… kdekoli jinde.
Líbání?
Jo.
Co sis myslela?
Já nevím. Jen jsem chtěla, aby mě pozval.
Můžeme si jen povídat?
Frannie, je to Pinky Farraday.
Může si vybírat.
Lindsey po něm také šla,
a ta toho umí víc než jen mluvit.
- Ale já… - Frannie.
Dělala jsem všechno, abych ti pomohla zapadnout,
ale s tvou minulostí ti nepomůžu, když se s ní nevyrovnáš sama.
Přestaň se chovat jako podivínka a nějak dospěj,
protože všechno je jinak.
Všechno se mění.
Všechno je teď jinak.
Nebylo to teprve včera, když zpíval filmové scény,
místo schovávání časopisů
s muži na farmách jen ve spodním prádle.
A kdo farmaří ve spodním prádle?
A proč by to Trevora zajímalo?
A nebylo to teprve včera, kdy jsem ani nevěděla,
že je tohle vůbec tady?
- Co je kde? - Nic. Kde? Tohle? Nic.
Cože? Na tohle se díváš? A uprostřed obýváku?
To bylo pod Trevorovou matrací.
Ale tohle je muž. Ve spodním prádle.
Na traktoru.
No, asi bys s ním o tom měla promluvit.
Já?
To ty mu dovoluješ psát si deníček a chovat se jako Diana Ross.
A tys mu nikdy neukázal, jak se hází míč.
- Opravdu? - Jo.
A není to deníček, ale…
Fajn. Chopím se toho.
Ne. Počkej. Máš pravdu. Měl bych to udělat já.
Ty bys s ním totiž jednala jako s malým dítětem
a omlouvala ho,
ale to už nepomůže, nemůžeme to ignorovat nebo čekat.
Udělala jsi vše, co jsi mohla, ale teď je zapotřebí muže,
který by s ním promluvil a vrátil ho na správný břeh.
- Teprve včera. - Vrátím ho na správný břeh.
- To je divné. - Včera.
- Teď je zapotřebí muže. - Všechno se mění.
- Včera. - Všechno je jinak, všechno.
- Vrátím ho na správný břeh. - Včera.
Všechno je jinak.
- Jsme tak divní. - Vše se mění.
- Včerejšek už skončil. - Vše je jinak.
Všechno je divné.
Jednou.
Rád bych poděkoval všem,
kteří se podíleli na 17. ročníku talentové soutěže na škole Lakeview
za to, že podle nich mělo naše číslo
tu nejlepší režii a choreografii v historii soutěže.
Jednou.
A rád bych poděkoval Pinkymu Farradayovi.
Pinky, vzpomínáš si na den, kdy jsme spolu šli domů
a oba si uvědomili, jak výjimečné to představení bude?
A jak jsi mě objal?
Díky i Bobu Fossemu, Michaelu Bennettovi a Debbie Allenové za inspiraci.
A taky, Pinky, objímáš lidi často?
Teda, to je fuk. Jen mě to napadlo.
Protože mi to připadalo jako… já nevím. Kéž bych ti to objetí oplatil, víš?
Protože jsem si myslel, že mi jen podáš ruku.
Ale potom jsi…
- Otoč. - A já jsem…
- Otoč. - A my jsme…
Otoč.
Otoč stránku na tvou fantazii.
- Otoč stránku. - Musíš vidět, co je pod tím.
Otoč stránku.
Otoč.
A dost!
To bylo divné.
Viděli jste to? To bylo divné.
Proč by mě to vůbec napadlo? A co by to mohlo znamenat?
Něco mi popletlo mozek, to ten hloupý časopis.
- Ťuk, ťuk. - Něco je… To není klepání!
Trevore. Podívej.
Musím…
Je čas, abychom…
Tvoje matka dnes uklízela dům.
Všude. Kuchyni, koupelnu, ložnici, obývák…
…schody…
…druhou koupelnu…
…šatní skříň…
Trevore, bavíš se ve škole s nějakými děvčaty?
Jak to myslíš?
S někým jedinečným?
Jak jako jedinečným?
Holky.
Tvůj otec chce říct,
že ve tvém věku se někdy věci zdají zmatené
a ty časopisy o farmaření jsou trochu…
Časopisy o farmaření?
Někdo se musí naučit klepat.
Neříkejte to mámě.
- Tvé mámě? - O tom časopisu.
Došly jí poštou a my… Byla to jen sranda.
- To je vše. Přísahám. - Já taky.
Takže nebyl Trevorův?
Takže to jsou časopisy tvé matky, ne Trevora?
Takže on… Počkat. Chceš říct…
Peggy?
No, to vlastně je docela vtipné.
Trochu. Možná.
- Ne. To není. Ano. - Velmi nedospělé. Ne.
- Není to vtip. - Ano.
- Asi je to v pořádku. - Jo. V pořádku.
Trevore, nejdřív ses na mě vykašlal
a teď budu mít kvůli tobě zaracha do konce života.
Waltere, je mi to líto. Jen toho mám hodně. Jako…
Slyšel jsi o Quality Courts?
Myslíš ten hotel, který odjakživa staví na silnici č. 9?
Za stavební zónou je místo,
kam se lidé chodí líbat.
Já taky něco vím.
Cathy! Jsi holka!
Díky.
O čem to mluvíš?
Chceš tam jít? Se mnou?
Co?
- Ne. Ne! - Ano, ano, ano!
Půjdu! Půjdu.
Tohle bude úžasné,
díky tomuhle bude vše v pořádku.
Tohle je úplně v háji,
nemůžu uvěřit, že se to dnes děje.
Quality Courts je docela bizarní místo.
Ano, bylo by to úžasné místo pro inscenaci West Side Story.
Ale kromě toho si nejsem jistý, proč by to někdo považoval za romantické.
Co to děláš?
Musím si vyndat gumičky.
Jasně.
Tohle bude jednoduché.
Na tohle se nebude dát zapomenout.
Tohle bude jako nic.
Nevěřím, že jsme ještě nezačali.
- Co se děje? - Nic.
Asi jsem si myslela,
že to tu bude trochu romantičtější a méně špinavé.
Jak to myslíš?
Odtud je vidět vodárenská věž
a můžeme sedět tady na škvárových blocích, což je mnohem lepší než zem.
Tohle je opravdu romantické.
Tohle bude tak moc hezké.
Tohle bude tak sexy.
Vsadím se, že na to půjdeme dvakrát.
- Dvakrát? - Jo.
Hned, jak to uděláme poprvé.
Nemůžu se dočkat, až začneme.
Ale bojím se, že budu monstrum, až konečně dostanu návnadu,
protože se nemůžu dočkat.
Nemůžu se dočkat té části.
Je přímo za rohem.
A já se nemůžu dočkat.
Co tady dělají?
Trevor se stále snaží dokázat, že není podivín, a Pinky mu to žere.
To je tak vtipné.
Co, ty snad žárlíš?
Cože? Ne, to je jen… To bys nepochopila.
Uklidni se, Jasone. O co jde?
Stačí, když do zítřka ukážeme Pinkymu, že Trevor je podivím. Že?
To bys udělala?
Tohle bude jednoduché.
Tohle bude…
Počkej chvíli, prosím.
Mělo by to být jako v románu.
Bude to pryč rychle jako vítr.
A já se nemůžu dočkat…
Nemůžu se dočkat, až to skončí.
Mám na mysli jen tuto hloupou část, kde čekáme,
- protože já nemůžu. - Nemůžu to vydržet.
Nemůžu vydržet tě nepolíbit.
Bude to jako všechno.
A já…
Mám srdce až v krku a slyším jeho tlukot.
Možná potřebuju jen tebe, abys mě nastartovala.
Možná budu jiný, až to spolu zvládneme.
Tak se pořádně a zhluboka nadechni a pak to uděláme.
Tak se do toho pusťme.
Nemůžu se dočkat.
Pod nosem mám pupínek.
Který každou chvíli roste.
Podívej na mě ve všech těch pózách.
Opravdu budeme pokračovat?
Něco rychle udělej, nebo se rozluč.
Tam by Tony poprvé spatřil Marii.
Času je málo, teď to začíná být naléhavé.
Voníš jako prací prášek mé babičky.
Nemůžu se dočkat.
Je od Woolitu.
Jemný cyklus.
A nemůžu se dočkat.
Nemůžu se dočkat, až se to stane.
Jsem připraven se hýbat po tom nekonečném limbu.
A nemůžu se dočkat, až to ucítím.
Bude to, jako ani nevím co,
bude to, jako ani nevím co,
a já…
…se nemůžu dočkat.
Nemůžu.
Já…
Utíkej!
Počkej.
NEBEZPEČÍ STAVEBNÍ PRÁCE
- Co když nás chytí? - Nikdy mě nechytili.
Jak se odsud dostaneme?
Nikdy jsem odsud neutíkal.
Takže ses nikdy…
Dobře. Tady bychom měli být v bezpečí.
Právě projíždějí hlavním parkovištěm.
Jak to vůbec šlo s Cathy?
Skvěle. Jo. Opravdu, opravdu skvěle.
A co s Frannie?
Byla pěkně nervózní.
To Cathy ne. Vůbec.
Nechápu to.
Myslel jsem, že se jí líbím, ale vypadala, jako by se mě bála.
Někdy z tebe jde trochu strach.
Jak to myslíš?
Něco ve tvých očích nebo způsob, jakým mluvíš.
Nedokážu to vysvětlit. Ale jsem si jistý, že tě chtěla…
Však víš.
Jo, no, už ani nevím, jestli to chci.
Proč ne?
Nevím. Myslím, že je tu někdo, kdo tak trochu mění můj názor.
Opravdu? Kdo?
Je to trapné.
- Asi to necítí stejně. - Ano, cítí.
Chci říct, jasně, že ano. Proč by ne?
To se ti snadno řekne, máš Cathy.
Ne. Taky se mi líbí někdo jiný. Někdo, kdo…
Taky to nemůžu říct.
Tak to jsme dva.
Jo.
Pinky, proč jsi na mě tak milý?
Já jen, že… nemusel bys být, ale přesto jsi.
Já nevím.
Je těžké to vysvětlit.
Nejsi jako nikdo jiný, koho znám.
Je to jako…
Ty jsi prostě…
Já nevím.
Ale nebojíš se to dát najevo…
a to bych já nikdy nemohl
S tím, jak mi všichni říkají,
kým bych měl být.
Ale když mluvím s tebou, nikdy na to nemyslím.
Je to jako… Já jsem prostě…
Já nevím.
Ale nějak si vždycky přijdu dostatečný.
Protože i když mluvím hloupě nebo mi něco nejde,
podíváš se na mě a je to, jako bys viděl,
kým bych měl být.
A já ještě nevím, kdo to je,
ani jsem nevěděl, že někdy budu.
Myslel jsem, že to dotáhnu jedině nikam.
Tak to říkal táta.
Ale díky tobě
už vím, že když se podívám deset let dopředu
a vydám se tam…
…mohl bych to vlastně dotáhnout někam.
Nějak.
To vlastně řekla Diana Ross.
- Jasně. - Promiň.
Jen si nemohu připsat zásluhy za její úžasnost.
Tak myslím, že se jen snažím říct: „Díky, Diano Ross.“
Já vím, že?
Pinky, můžu ti něco říct?
Myslím, že jsou pryč. Asi bych měl najít Frannie.
Jo, já taky.
Ale Cathy.
Co jsi chtěl říct?
Jen jsem chtěl říct…
- …zlom vaz. - Co?
Zítra. Na talentové soutěži.
Přát hodně štěstí přináší v divadle smůlu, takže zlom vaz.
Díky.
Trevore. Taky zlom vaz, dobře?
Jo, dobře.
Zlomím!
Je těžké to vysvětlit.
Nikdy předtím jsem se takhle necítil.
Je to jako…
Jsem prostě…
Já nevím.
Ale chci vědět ještě víc.
Přehrávám si to celé znovu a znovu.
Předvídavě jako bych viděl…
…kým bych měl být.
Jednou jsme se zastavili v čase,
honili se za fantaziemi, které jsme si vysnili,
a ty jsi věděl, jak tě miluji, ale moje duše byla svobodná.
Smál ses otázkám, které jsi mi kdysi položil.
Víš to?
Já nevím, jak říct, co vím.
Ale myslím, že teď už vím, že ty si to myslíš taky.
A já nevím, proč jsem si celou dobu myslel,
že cítím něco špatného, když jsem jen cítil něco opravdového.
Jako by se vše obrátilo vzhůru nohama a konečně bylo správně
a denní světlo nic neznamenalo, protože všechno je jasné
a já nemám prostor pro všechno, co právě teď cítím.
Přál bych si, abych našel odvahu ti říct…
Musím ti to říct, nemůžu se dočkat, až ti to nějak řeknu.
Ahoj, užili jste si s Cathy včera večer?
Waltere, mám teď dost práce s něčím vážnějším…
Něčím vážnějším? Opravdu?
Myslíš jako žít celý týden ve snu?
Nebo být posedlý tou talentovou soutěží?
Nebo jako psát Pinkyho jméno po celém deníčku?
To není deníček. Waltere, jen proto, že žárlíš…
Žárlím? Na Pinkyho?
- Zbláznil ses? - Teď nemůžu.
- Je to opravdu důležitý den a… - Není!
Je to talentová soutěž v Lakeview. Koho zajímá?
Co myslíš, že se stane? Vždyť v té show ani nejsi.
To teda jsem.
Je to moje vize a lidé to časem uvidí.
- Uvidí co? - Že za něco stojím!
I když nemám svaly, nehraju fotbal ani nechodím na rande!
Že jsem něco víc než někdo,
kdo sedí v tomhle pitomém městě a dělá jen podivné vědecké experimenty!
- Trevore… - Čau.
To je Trevora?
Jsi jeho kamarád, že?
Tím už si nejsem tak jistý.
Jasně. Trevor se teď kamarádí s Pinkym Farradayem.
Asi se prostě nemůže stýkat s někým, kdo je tak divný.
- Se mnou? Ale… - To aspoň Trevor Pinkymu řekl.
Že?
Co? Ale já nejsem ten, kdo…
Jestli je někdo divný…
- Co tím myslíš? - No, on…
Frannie.
Waltere, šel do Quality Courts s Cathy.
Nechová se jako dobrý přítel.
Bylo to na jeho židli, kdyby něco.
Dobře ty.
Co s tím uděláš?
Podíváme se.
Hloupé. Nudné. Tak smutné.
Panebože. Počkat.
Jason měl pravdu. Podívej. „Pinky. Pinky. Pinky.“
„Nevím, nevím. Jestli za to může moje srdce,
když píšu tvé jméno na stránku vedle mého.
Nevím, nevím, jak to, že máš tak modré oči,
a jestli jsem to já nebo ty, kdo je dělá zářivými.
Jako by se všechno obrátilo vzhůru nohama a bylo konečně správně
a denní světlo nic neznamenalo, protože všechno je jasné
a já nemám prostor pro všechno, co právě teď cítím.
Přál bych si, abych našel odvahu ti říct…
Musím ti to říct… Nemůžu se dočkat, až ti to nějak řeknu.“
Chci jít tam, kam jdeš ty, ať už jsi kdekoli.
Chci být tam, kde stojíš ty, nezáleží na tom, jak daleko.
Nenacházím slov, jak to vysvětlit, možná je nikdy nenajdeme.
Je to nad rámec toho, co mohu říct zvukem.
Je to jako…
Jsem prostě…
A ty jsi tak…
A my jsme…
- Tohle je divné. - Až moc divné.
Divnější, než by mohlo být.
- Šíleně divné. - Super divné.
Dejme to tam, kde to má být, Jason to měl mít už včera.
Protože jakmile to Pinky uvidí, určitě řekne,
že je Trevor podivín.
- Podivín. - Trevor je podivín.
Tak jsme ho dostali, je to lepší, než jsem si myslel.
Dělá z nás hlupáky, ale to nepotrvá dlouho.
Stačí jen letmý pohled a on nemá šanci,
až si Pinky uvědomí, že je něco opravdu špatně.
Vždycky jsem věděl, že mám pravdu, ale teď je to tam černé na bílém.
Každý vidí, že se chová…
Jak jsem řekl, že se chová
- Jako holka. - Jako holka.
- Jako holka, prostě jako holka, jako…
Říkal jsem ti to celou dobu.
Ten den už je tady,
můj zlatý sen se brzy splní.
A po této soutěži se odvážím vydat se na cestu
jako to řekla Diana.
A já se do toho dám a dám.
Dám a dám.
Do té show se dám.
Střední škola Lakeview 17. ročník soutěže talentů
Taková smůla.
Ale zatleskejme Lindsey Gibbonsové a její Rubikově kostce.
Jo. Tady máš.
Opravdu jsem si myslela, že to vyřeší.
Dobře, jak všichni víte, tady v Lakeview je tradice,
že náš fotbalový tým osmé třídy soutěž uzavírá.
Ale místo veselých růžových sukýnek, které všichni známe a milujeme,
budou dělat něco jiného.
Ano.
Nejprve mě ale Jason požádal, aby mohl Trevor říct pár slov.
Tak pojď za mnou, Trevore.
Nejprve bych vám chtěl poděkovat, že jste dnes přišli.
Děkuji vám za lásku a za to, že je díky vám tento večer tak výjimečný.
Nejvíce však děkuji Pinkymu Farradayi za to,
že to všechno umožnil.
Myslím, že můžu říct,
že to bude něco, co střední škola Lakeview ještě neviděla.
Připravte světla,
už to začalo.
To je váš signál, začněte od jedničky a pak…
Raz, dva, tři, čtyři.
Cože? Počkat! Ne!
…šest, sedm, osm.
Ne!
Raz, dva, tři, čtyři, pět, šest, sedm, osm.
Já nevím.
Přestaňte!
Diana říká, že si nemůžu lehnout a zemřít, protože můj zlatý sen je na mně.
Je na mně.
Diana říká, že údolí je tu proto, aby se prošlo skrz něj.
Diana říká…
Já nevím.
Já nevím, já vím.
Víš, kam míříš?
Já nevím.
Včerejšek byl nejhorší den v historii.
Tvůj život skončil.
Jak se můžeš ještě někdy ukázat na střední škole Lakeview?
Tvůj život skončil.
Pořád to prožívám znovu a znovu a pak chci umřít.
Trevore, je mi líto, že Pinky včera nezatancoval tvůj tanec.
Když se všichni dívali.
Po tom, co jsi na tom celý týden tolik dřel.
Kdyby to všichni viděli,
všechno by ti pak vyšlo.
Ale místo toho…
Tvůj život skončil.
Tvůj zlatý sen se málem stal skutečností, ale teď je pryč.
Tvůj život skončil.
Proč nemůže být včerejšek, abych mohla říct…
Trevore, kdybych ti mohla říct jednu věc,
bylo by to, jak moc Pinky všeho litoval,
jakmile uviděl tvůj obličej.
A jak za tebou utíkal.
Ale než se přes všechny dostal, už jsi byl pryč.
A tak křičel z plných plic.
Můj život skončil.
Svět bez tebe nestojí za nic.
Můj život skončil.
Ťuk, ťuk.
Říct „ťuk, ťuk“ není klepání.
Trevore, proč tu pálíš svíčky?
Kvůli atmosféře, kterou teď ničíš.
Co se děje, drahoušku?
To jenom…
Pinky něco provedl.
Nebo spíš neprovedl.
Pinky?
Ten kluk ze školy?
Je víc než jen to.
Trevore…
Žádné pálení svíček v ložnici, dobře?
Je to tragédie, taková tragédie.
Jak mi to mohl život udělat?
Jako otevřená rána plná soli.
Jak se přes to mohu přenést, žít ve světě bez tebe?
- A je to všechno moje vina. - Všechno je to moje vina.
- Moje vina. - Moje vina.
- Je to moje vina.
Moje vina.
Tvůj život skončil
a budoucnost, která mohla být, je ztrátou pro všechny.
Tvůj život skončil
právě včas pro toto vystoupení od Diany Ross.
Můj nejdražší Trevore, můj největší fanoušku.
Jsem tak zarmoucena tvým skonem z úplného ponížení
na 17. ročníku soutěže talentů střední školy Lakeview.
Byla jsem tak zdrcená, že jsem dnes sotva mohla přijít.
Ale ne.
Žádná hora není tak vysoká, žádná řeka tak široká
a žádné údolí tak nízké, aby mě mohly zadržet.
Chápu tvou bolest, Trevore.
Po odchodu z The Supremes lidé říkali, že to byla chyba a že mám po kariéře.
- Ne! - Ne!
Ale Trevore, bez ohledu na to, jak jsi ponížený, opuštěný nebo zmatený,
musíš se znovu postavit.
- Protože láska… - Láska!
…stále žije.
Láska…
Láska!
…je neporazitelná. A láska…
A láska!
…za ten boj vždy stojí.
A víš, co vždycky říkám, Trevore?
Žádná hora není tak vysoká,
žádné údolí není tak hluboké,
žádná řeka není tak široká,
aby mě udržely od tebe.
Žádná hora není tak vysoká.
Nic mě neudrží pryč od tebe.
Diana má pravdu. Pinky by tohle neudělal.
Musí to mít logické vysvětlení.
Pokud mě potřebuješ, zavolej.
Haló, paní Farradayová, tady je Trevor, volám Pinkymu.
Nezáleží na tom, kde jsi nebo jak daleko.
- Trevor. - Jen zavolej mé jméno.
Trevor Nelson.
No, můžete mu vyřídit,
že vím, že nemůže za to, co se stalo na té soutěži,
a že to mezi námi nic nezměnilo.
- A… Mami? - Trevore.
- Kde jsi? - Na lince v obýváku.
Paní Farradayová, omlouvám se.
Trevore, polož to.
Paní Farradayová, řekněte Pinkymu, že tam budu za 15 minut.
To je ještě lepší.
Až si s Pinkym promluvím osobně, bude to zase dobré.
Vím to!
Žádná hora není tak vysoká.
Nic mě neudrží pryč od tebe.
Žádná hora není tak vysoká, žádné údolí není tak hluboké,
žádná řeka není tak široká, aby mě držely od tebe.
Žádná hora není tak vysoká, žádné údolí není tak hluboké,
žádná řeka není tak široká, aby mě držely od tebe.
Žádná hora není tak vysoká, žádné údolí není tak hluboké,
žádná řeka není tak široká, aby mě držely od tebe.
Žádná hora není tak vysoká.
Žádná hora není tak vysoká, žádné údolí není tak hluboké,
žádná řeka není tak široká, aby mě držely od tebe.
Žádná hora není tak…
Trevore, pamatuješ si otce Joea z kostela?
Každou neděli.
Jistě, že pamatuješ.
Trevore, otec Joe tě vezme do Tastee-Freez,
protože si myslíme, že by pro vás dva mohlo být dobré
si promluvit.
- Ale já nepotřebuji… - Žádné ale.
Nedávej si nic výstředního ani moc sladkého.
Nebo slaného.
ZMRZLINA
Jak ti chutná ta… voda?
Je teplá.
Mohl sis dát zmrzlinu, víš?
Nebo alespoň led.
To není hřích.
Trevore, jednou se ohlédneš a budeš žasnout, jak moc ses změnil.
A celý svět taky.
Ani se nebudeš poznávat.
A pochopíš, jak se teď cítí tví rodiče,
protože vím, že budeš mít vlastní děti.
- A… - Jak?
No, Trevore.
Nejprve se muž a žena, kteří se velmi milují, vezmou…
Ne, chci říct…
…jak víte, že budu mít vlastní děti?
Jistě, že budeš.
Vy žádné nemáte.
Složil jsem slib celibátu.
Víš, co je celibát?
Znamená to zdrženlivost od manželství a sexuálních vztahů.
Chápeš, co to znamená?
Teprve v tu chvíli…
a v polovině mé slinami ohřáté svěcené vody
jsem si uvědomil účel této mizerné domluvy
mezi mámou a otcem Joem.
Trevore, měl jsi někdy nějaké touhy,
a mluvím o sexuálních touhách,
po jiném chlapci?
Buď upřímný.
Pokud budeš upřímný, můžu ti pomoct.
Už ses někdy chtěl, například, dotknout jiného chlapce?
Třeba, a tím nechci nic naznačovat,
Pinkyho Farradaye?
Cože?
Ne, on je jenom…
Je to člověk, díky kterému se cítím,
tedy já i všichni ostatní, opravdu…
…šťastní.
Tak šťastní, že na něho pořád myslí.
Jako starší bratr, kterého jste nikdy neměl.
A tak o si něm píšete do zápisníku,
protože jste tak šťastní, že to v sobě nedokážete udržet.
A chcete si být jistý, že to tak bude navždy.
To se někdy mezi přáteli stává.
Že?
No, Trevore, přátelé jsou lidé, kteří nás činí šťastnými, ano.
Ale v našich srdcích.
A ne, no,
na určitých jiných místech.
Protože pokud tě někdo dělá šťastným tam,
no, pak to není jen kamarád.
Ale pokud je to kdekoliv jinde, pak ano. To je kamarád.
Nejspíš.
Ale jestli ne…
Tak ne.
Dává to smysl?
Ano.
Určitě.
Děkuji.
To bylo divné…
…ve všech ohledech. Opravdu divné.
Jako bych nebyl tím, kým bych měl být,
ale čím víc to hraju,
tím víc mi někdo říká, že dělám něco špatně,
že dělám něco divně…
Trevore!
Jsi v pořádku?
Chceš mléčný koktejl? Byl to omyl, takže je zdarma.
Ne, díky.
Po včerejší soutěži jsem tě nemoha najít.
- Hledala jsem všude. - Odešel jsem.
Hned.
Jo, asi to bylo trochu…
Ale asi to nebude tak špatné, jak sis myslel.
Vsadím se, že tomu většina lidí ani nevěří.
Nevěří čemu?
Ničemu. To je jedno.
Cathy?
Je to hloupé.
No a co, že máš rád tanec, zpěv a Dianu Ross.
To neznamená, že…
…jsi to, co lidi říkají.
Co lidi říkají?
Kdo říká co?
Slyšela jsem, jak to Lindsey říká Mandy.
Ale mýlí se!
Můžeme to dokázat.
Jak to myslíš?
Můžeme…
dokončit, co jsme začali na Quality Courts.
Ale jsme na parkovišti. Kolem jsou lidé.
Přesně tak. Takže v pondělí se bude mluvit jen o tobě
a o mně…
A o našem jahodovém mléčném koktejlu, jen jednom jahodovém mléčném koktejlu,
který jsme popíjeli ze dvou různých brček.
- O čem to mluvíš? - O nás.
Spolu
přímo tady venku
mezi všemi.
Možná dokonce porušujeme zákon.
Fajn! Teď můžeš všem říct, že jsme si dali pusu.
Ale nedali. Schválně ses otočil.
Cathy, nemám čas řešit významy.
- Musím najít Pinkyho a ujistit se… - Pinkyho?
Pinkyho!
Co je na mně špatného?
Proč pro tebe nic neznamenám? Co vždycky vidíš?
Vysílala jsem signály dost hlasitě,
tak mi řekni, co je na mně špatného?
Zkoušela jsem všechno, co mě napadlo, cokoliv mě napadlo,
abychom byli víc než přátelé.
Pozval jsi mě na místo, kde francouzsky se líbá,
a když už se skoro líbáme,
ty to najednou utneš.
Co je na mně špatného?
Chci vypadat
jak ty páry v televizi,
ale ty bys mě vyměnil za písničku.
Tak mi řekni, co je na mně špatného?
Řekla jsem všem, že jsou blázni když říkali, že jsem blázen,
když říkám, že určitě nejsi.
Pořád jsem tě bránila i po tom všem
a na oplátku jsem nedostala nic.
Na oplátku jsem nedostala nic.
Jo, na oplátku jsem nedostala nic.
Co je na mně špatně? Kéž bych to věděla.
Problém je, že nemám ani tušení.
Ta pravá otázka totiž je: Trevore, co je s tebou špatně?
Co je s tebou špatně?
- Co je s tebou? - Co je s tebou špatně?
Co je s tebou špatně?
- Tak co? - Co je s tebou? Co je s tebou špatně?
Co je s tebou špatně?
- Řekni, Trevore. - Co je s tebou špatně?
Co je s tebou špatně?
No tak, řekni mi to.
No tak, řekni mi, co je s tebou špatně?
No tak, řekni mi to.
Co je s tebou?
Co je s tebou špatně?
Trevore?
- Co děláš u mého domu? - Pinky.
Myslel jsem…
Protože vím, že bys nikdy…
Chci říct, nemůže to být tvoje vina.
To, co se stalo na soutěži.
- Musíš odejít. - Ale…
- Ahoj, Trevore. - Počkej!
Řekl jsi, že máš někoho rád a nemůžeš říct koho.
Cože?
V Quality Courts.
Proč jsi neřekl, kdo to je?
Mary je nejlepší kamarádka Frannie.
- Mary? - Ano.
To sis vážně myslel…
Jak jsi to vůbec mohl napsat?
Napsat co?
To o mně. Ve tvém zápisníku.
- Zápisník. Ale jak jsi… - Všichni to viděli.
Cože?
- Žiješ v reálném světě? - Pinky, to bylo jen…
Co je s tebou špatně?
Všichni ve škole říkají, že jsem gay.
Ale když se podívám do zrcadla, nevidím nic jiného.
Takže možná…
Slyšel jsem o takových doktorech.
Používají elektřinu, aby lidi vrátili do normálního stavu.
Možná to na mě bude taky fungovat.
Ahoj, zlato, uvidíme se.
Neříkala jsem ti, že tě nebudu držet zpátky?
Dávej na sebe pozor, slyšíš?
Ani mi neříkej, že jsi uronil slzu.
Ty to zvládneš.
Pamatuj si mě jako slunečný den,
který jsi kdysi měl po cestě.
Neříkala jsem, že máš na víc?
- Pamatuj si mě jako legračního klauna… - Jako legračního klauna.
…který tě rozesmál, když ses cítil mizerně.
Nerozesmál snad, chlapče?
Pamatuj si mě jako balónek
na pouti, která skončila moc brzy.
Pamatuj si mě jako jarní vánek.
Pamatuj na mě v dobrém.
Pamatuj si mě jako slunečný den.
- Prosím, drahoušku. - Pamatuj na mě v dobrém.
Pamatuj na mě, až budeš pít víno.
- Jo. - Pamatuj na mě v dobrém.
Zlato, jo.
Pamatuj na mě v dobrém.
Pamatuj na mě jako na balónek.
- Nezapomeň na mě, drahoušku. - Pamatuj na mě v dobrém.
Pamatuj na mě v dobrém.
Pamatuj si mě jako…
Trevore.
Ahoj.
Kde jsou tvé plakáty?
Teď žiju v opravdovém světě.
No…
Dobře.
Hele.
Vím, že se zítra poprvé vracíš do školy od té páteční soutěže,
a tak mě napadlo, že kdybys chtěl, mohli bychom si promluvit.
- Vím, že máš tu prezentaci… - Tati.
Mám to pod kontrolou.
Dobře.
S Walterem pracujete na dalším… vědeckém projektu?
Tak trochu.
Chci říct,
já ano.
Dobře.
Snad ti to vyjde.
Jo.
Já taky.
Každý den pokračuje
dál a dál.
Čau! Trevor dnes vážně přišel do školy?
Nevím. Koho to zajímá?
Pinky, pokud je tu, musíme s tím něco udělat.
- Nemůžeme ho nechat jen tak chodit… - Jasone!
Zapomeň už na to.
Vážně? Protože nikdo jiný to neudělal!
Všichni mluví!
Dál a dál.
To on byl ten, kdo… Já nikdy…
- Tak s tím něco udělej. - Ne.
- Už s ním nechci mluvit. - Pinky.
Chceš, aby se na tebe vzpomínalo jako na toho, kdo vyhrál tyhle trofeje?
Nebo jako na toho, kdo si s Trevorem hrál na víly?
Co mám dělat?
Ani s ním o tom nemusíš mluvit.
- Jen si napiš, co bys mu řekl. - Dobře.
Jen zvládnout dnešek.
- To je všechno? - Ne. Taky…
Jen zvládnout dnešek.
Perfektní.
Hele, Mary?
To je pro Trevora.
Vezmi to oklikou.
Jasně.
Jen zvládnout dnešek.
- Cukni. - Obrať se.
- Otoč se. - Cukni.
Trevore, tvoje prezentace je další.
„Ztráta nevinnosti v literatuře.“
Před třídou jako všichni ostatní, drahý.
- Obrať se. - Odkloň se.
- Zpomal. - Obrať se.
Ztráta nevinnosti je způsobena zkušeností bez vysvětlení.
Postava musí tuto ztrátu prožít.
Musí reagovat přirozeně a spontánně.
Musí si ublížit.
Zkušenost musí silná, aby si ji člověk zapamatoval.
Pinky. Pinky, počkej!
- Trevore, přestaň. - Ale už jsem v pohodě.
Slibuji. Podstoupil jsem zákrok. Tedy, provedl jsem ho sám.
Ale cítím se jinak. Lépe. Normálně.
Pinky ti v tom vzkazu napsal, co si myslí.
- To se nezměnilo. - Vzkazu?
Jakém vzkazu?
Podívej, jsi nemocný.
A každý, kdo se s tebou baví, je stejně nemocný jako ty!
Nejsem nemocný!
Jsi. A nikdy se neuzdravíš.
- Cukni. - Uhni.
- Obrať se. - Cukni.
Dívej se jinam.
Tady nikdo není.
Jsi jen duch včerejška
a neznáš mě.
Ne, neznáš mě.
Mary! Tys všem ukázala ten vzkaz?
K popukání, že? Ale už ho můžeš dát Trevorovi.
Ale vždyť je hrozný.
Jo. Zaslouží si to.
Ne. Mýlíš se.
A jsi jen zlá.
Pinky má pravdu. Jsi stejně divná jako Trevor.
Frannie.
- Nemáš pro mě vzkaz? Od Pinkyho? - Pinky se mnou nemluví.
Mary ho dala Lindsey, ta ho dala Mandy a ta tobě.
Trevore! Prosím. Prostě na to zapomeň.
- Obrať se. - Odkloň se.
- Uteč. - Obrať se.
Rychle jdi pryč.
Nezbývá než projít kolem,
protože tebe já neznám.
Ne, tebe já neznám.
Cukni, obrať se, uhni, odkloň se.
Obrať se, uteč.
Odkloň se, cukni, uteč, proklouzni.
Obrať se, uteč.
Trevore, po chodbách se neběhá.
Jsi pro mě neviditelný,
jsi neviditelný.
Jsi neviditelný,
neviditelný.
Waltere, Cathy. Musíte si promluvit s Trevorem.
My spolu vlastně nemluvíme.
Cože? Ale jste jeho přátelé.
A o tom víš určitě své,
pokud je to na správné straně silnice č. 9.
Cathy, je mi líto, že se situace změnila, ale pořád Trevora známe.
A musí se přestal ptát na Pinkyho vzkaz.
- Proč? - Protože!
Uhýbej, kličkuj, uskoč, nepřinutíš mě se na tebe podívat.
Nestojíš za ten risk.
Pokračuj a zkus to,
sklouzni pohledem, uskoč, skloň se.
Půjdu lehce,
jako záhada ti zmizím z očí,
ani si mě nevšimneš.
Waltere!
Skloň se, uhni, kličkuj, proklouzni, otoč se, uteč.
Počkej, musím s tebou mluvit!
Otoč se, uteč.
Waltere, prosím!
- Nikdo, koho jsi znal. - Otoč se, uteč.
Jsem pro tebe neviditelný.
- Víš o Pinkyho vzkazu? - Nemůžu s tebou mluvit.
Waltere.
Mrzí mě to.
Vím, že jsem nebyl dobrý přítel. Vím to.
- Ale to neznamená… - Tebe to mrzí? Teď?
- Jen proto, že něco potřebuješ. - Waltere, prosím!
- Pinky možná napsal něco důležitého. - Nenapsal.
- Jak to víš? - Věř mi…
Věřit ti! Poté, co jsi všem ukázal můj zápisník?
No, nevěděl jsem, že tam budou takové věci.
Proč se musíš pořád chovat tak divně?
Už nejsme malé děti, Trevore.
Nemůžeš se prostě začít chovat normálně a přestat…
Já a normálně?
To ty zkoumáš svoje sperma pod mikroskopem.
- Trevore… - Chtěl i moje…
- Sklapni! - …pro svůj experiment!
Tak fajn. Tady je tvůj úžasný důležitý vzkaz
od tvého nejvíc nejlepšího přítele.
Naučil jsem se nemluvit s cizími
a nic není tak cizího jako ty.
Musím se zachránit, zachránit sebe sama.
A to znamená udělat z tebe
nikoho.
„Trevore, nevolej mi, nemluv se mnou…
Jsi teplouš.
Slaboch.
Nejspíš si ani nezasloužíš žít.“
Nikoho, nic, nikde nevidím.
- Nikoho, nic, nikde nevidím. - Neviditelný.
- Nikoho, nic, nikde nevidím - Neviditelný.
A pro mě jsi nikdo.
Myslel jsem, že jsem někdo, kdo směřuje někam.
Myslel jsem, že to, kdo jsem, mě někam dostane
a všichni mě budou následovat.
Myslel jsem, že budou,
ale mýlil jsem se,
protože to všechno bylo jen v mých představách.
Snil o tom, kdo bych měl být,
a ignoroval své já.
Nechtěl jsem to vědět.
Nikdy jsem se nepodíval do svého srdce,
ale teď už vím, že pro nic nebije.
A i kdyby ano, nemělo by pro co.
Myslel jsem, že to napravím, zkoušel jsem to všelijak.
Ale něco ve mně je příliš zlomené, než abych se o to pokusil znovu.
Myslel jsem, že budu někdo,
myslel jsem, že jsem silný.
Že jsem měl pravdu.
Milá mámo a táto…
…nechci, abyste si mysleli, že jsem to nepromyslel.
Promyslel.
Snažil jsem se vyléčit, ale nic nepomohlo.
Nebyla to vaše chyba.
Prostě se to stalo.
A prosím, pokud to bude možné,
zahrajte na pohřbu „Endless Love“.
Tu mám nejraději.
Dobrý den.
- Ahoj. - Kdo jste?
Jack. Pracuju tady.
Poté, co jsi usnul, šli tvoji rodiče za doktorem,
ale brzy tu budou.
Vypadáš lépe než včera večer.
Jak ti je?
Na zvracení.
A je mi z toho zvracení špatně.
Pořád a znovu.
No, ještě že jsi zvracel.
Neměly by být sestřičky ženy?
Já tu dělám výpomoc.
Cože?
Dobrovolničím.
A to nedělají holky?
Někdy jo. Někdy ne.
Není to pravidlo.
Takže asi víš, proč jsem tady?
Vím, že sis vzal hodně aspirinu a že tě rok nebude bolet hlava.
Nebude?
To není pravda.
Ale neměl bych tu být. Vůbec.
Trevore, doktor Harris s tebou mluvil, že?
Ano. Stokrát.
A říká, že musíme mluvit dál, ale…
Říkal někdo…
…jestli se to pokusím udělat znovu?
- Asi bych měl jít pro doktora… - To je fuk.
Lidé jako já jsou nemocní a nikdy se neuzdraví.
Je lepší, když nejsme.
Kdo to řekl?
Je to pravda, nebo ne?
To tedy není.
Ale nebylo by to snazší?
Trevore, vím, že to tak teď asi nevypadá, ale až se odsud dostaneš…
Nic se nezmění!
Nevíš, o čem mluvíš. Nic nevíš.
Nikdo nic neví.
Vím, že nechceš být v nemocnici.
Ale asi máš pravdu.
O moc víc o tom nevím…
…tak mě zasvěť.
Kde bys byl raději?
Cože?
Až budeš daleko odsud a starý.
Třeba za deset let.
Přemýšlej. Prostě to řekni.
Něco plácni.
- Za dalších deset let. - Už nebudeš pořád mluvit.
Tak to je pozitivní. Asi.
- Za dalších deset let. - Budu sedět na jiném místě.
Konkrétněji.
Za dalších deset let.
Budu nějakej chlápek, kterého nikdo nezná.
Podivín, na kterého zapomněli.
Dobře. Myslel jsem spíš něco jako…
Za dalších deset let uvidím svět.
Za dalších deset let mi budou mé největší sny připadat malé.
A když se vrátím domů,
všichni se na mě budou dívat, jako bych byl největší hvězda ze všech.
To si nemyslím.
To totiž bude vždycky Diana Ross.
Asi myslíš Donnu Summer.
Nemyslím.
Jednou jsem viděl Dianu na koncertě. Byla dobrá.
Dobrá? Je nejlepší.
Druhá nejlepší.
Dobře, víš jistě, že tu nejsi jako pacient?
Nějaké zranění hlavy nebo tak něco?
Víš jistě, že jsi někdy slyšel píseň Donny Summer?
„Hot Stuff“ je docela v pohodě.
Ale už jen Dianina práce s The Supremes Donnu zahanbuje.
A pak ještě…
Teda, ne že bych ji měl nějak rád.
Protože Diana je pro…
A já nejsem…
Jenom jsem měl kamaráda, který jí byl fakt oddaný.
Ale je to podivín.
Před deseti lety jsem to slovo nenáviděl.
Před deseti lety se to šeptalo po chodbách.
Věděl jsem, co to znamená, ale nemohl jsem to dát najevo,
tak jsem se snažil splynout se zdmi.
Před deseti lety jsem se schovával,
každým krokem jsem se snažil zapadnout.
Změnil jsem i svou chůzi,
a když jsem mluvil, nepoznával jsem svůj hlas.
A tenkrát
jsem snil o tom, že se probudím jako někdo nový.
Tenkrát
jsem plakal a křičel, ať každý den už skončí.
Jo, tenkrát.
Tolik jsem se modlil, abych byl o další život dál,
kde to jednou bude všechno dobrý.
Přesně jako to říkala Diana.
To je jedno.
Cože? Proč?
No, stejně by tě nezajímalo, co říkala Diana Ross na svém koncertě.
To je v pořádku.
Klidně to řekni.
No, říkala:
„Miláčkové, vždy si pamatujte,
že ať se to může zdát jakkoli těžké…
…vždy je snazší žít v pravdě než ve lži.
Proto buďte sami sebou, protože i když vás budu milovat, ať se děje cokoli,
nejvíc ze všeho vás miluji šťastné.“
To neřekla.
Můj kamarád mi totiž řekl všechno, co kdy řekla.
No, dobře. Nebylo to nic slavného,
jen něco, co řekla na svém koncertě,
na kterém jsem byl.
Opravdu? Máš pero nebo něco, čím bych si to mohl napsat?
- Jen pro… - Tvého kamaráda?
Ťuk, ťuk.
Je to v pořádku…
Už nejsi tak bledý, kámo.
- Zlato, jsem tak… - Mami.
Teď ne.
No…
Je čas jít, zlatíčko.
Zpátky…
…domů…
…a jen jsem ti chtěla říct…
Říká se, že se prezident plně zotaví
a příští týden už by měl být zpátky v Bílém domě.
Chtěla jsem, abys věděl…
…jak moc obdivuji takovou odvahu.
Dobře?
Dobře.
A…
…ta taška s plakáty je pořád v garáži.
A možná bude chvíli trvat, než se to spraví,
ale čas vše zahojí, víš?
Tak se oblékni,
my přijedeme autem a odvezeme tě domů.
Dobře.
Promiň. Jsou vážně…
Snaživí.
Opravdu se snaží.
Jo, asi jo.
Ale jak můžu…
Co když…
Co bude pak?
Zítřek.
Potom další den. A pak další.
Deset let je prostě čas a uvidíš, jak uběhne.
Za chvíli je pryč.
A každou chvíli bude i tohle jen tenkrát.
Tenkrát.
Jacku, těšilo mě.
Mě taky.
Je to má představivost,
jako to někdy vždycky je?
Slyšel jsem svůj vlastní příběh,
když mi on vyprávěl ten svůj?
Jako signál odnikud,
jako světlo, které jsem nikdy nepoznal.
Ukázal mi, že bych mohl být něco víc než jen sám.
Je to jen má představivost,
vytvářím sny z prachu?
Jsou ty pocity, které cítím,
něco, čemu mohu důvěru svou dát?
Jako svět, který se konečně otevřel
od šepotu ke křiku,
který mi říká, že by to mohlo být něco víc než sen.
Co když jednou není jednou?
Co když je to teď?
Co když ten, koho jsem schoval, je tím, kým se stanu?
Co když je být divný jen být jiný?
Co když být jiný není špatně?
Co když normální není to, že to musím hrát?
Musím hrát.
Je to jen má představivost
jako vždycky předtím?
Budu se toho pocitu držet…
…až vyjdu z těchto dveří?
Je těžké věřit tomu,
že to nejsem jenom já?
Je to jen má představivost?
Je to jen má představivost,
nebo by to tak mohlo být?
Ahoj.
Je pozdě. Autobus. Takže ti neujel.
Dobře.
Myslel jsem, že ses přestěhoval.
Byl jsi tak dlouho pryč.
Nic se nezměnilo.
Až na to, že Frannie se teď místo s Mary vídá s Cathy.
A Pinky se místo Frannie vídá s Mary.
A já se místo tebe nevídám s nikým.
A mrzí mě to.
- Waltere? - Jo?
Autobus je tady.
Dál a dál.
- Tys byl nemocný? - Co?
Nebyl jsi ve škole.
- Ne, byl jsem jen… - Otrava jídlem.
Byla to bakterie, prion, nebo parazit?
Vím různé věci.
Jako třeba vím, že Trevor…
Vím, že přátelé je to nejlepší, čím můžeme být.
Což je lepší než všechno ostatní.
Jo, no…
Kromě toho se nelíbám s lidmi, se kterými se chtějí líbat mí kamarádi.
- Cože? - Trevore!
Nevím, o čem to mluví. Asi má ještě jiné kamarády.
Ne. Jen Waltera.
- Co to dělá? - Vytahuje si gumičky.
- Tady. - Co to…
Žvýkačka. Jahodová.
Žvýkej!
Tohle není součástí show, protože nepotřebujeme vědět,
jak to vypadá, když se Walter a Cathy líbají.
Stejně to rád vidím. No, ne doslova.
Ale asi je to něco, o co bych jinak přišel.
Tak jo, vy malí rosolové.
Zbytek týdne bude o něco zábavnější.
Rozdělím vás do dvojic na rychlé zápasy ve vybíjené jeden na jednoho
a vítěz každého zápasu postoupí.
Ale nejradši bych přišel o každou vteřinu tohoto.
Ano, vím, že každý den nemůže být všechno podle mých představ,
ale vůbec nevím, co mám dělat s tou show,
když pořád musím čelit…
Pinky Farradayi.
Tvůj první soupeř bude Trevor Nelson.
Dávej bacha. Možná se bude chtít líbat.
Jsem zpátky ve hře
a teď musím zvládnout další maraton.
A on se chová jako někdo cizí.
Ale jak se můžu jen posunout dál?
Dál a dál.
Můžeš to prostě vzdát.
No tak. Nechci ti ublížit.
Nechceš?
Trevore, všichni říkali, že jsem…
Teda, mysleli si, že jsem…
- Trevore, je mi to tak… - Co se děje?
- Zase flirtuješ? - Co? Ne, jen jsem…
Jen jsi co?
Zapomeňme na to. Takovej podivín.
Počkej.
Ani mě neznáš. Ale já tě teď znám.
A za deset let budeš pořád stát na místě.
A já budu ještě divnější, než si dokážeš představit.
- A nemůžu se dočkat. - Nech mě hádat.
To řekla Diana Ross, že?
Ne.
To já.
Ale já se nezastavím,
nevím, kde skončím…
…a nemám koho následovat kromě mě.
Protože všechno, co teď jsem, jsem teď.
Všechno, co teď jsem, jsem teď.
A teď to vím.
- A jdu dál a dál. - Dál a dál.
- Dál a dál.
- A jdu… - Dál a dál.
…jdu dál.
Jdu dál a dál.
Jdu dál.
Do té show se dám.
Dám a dám a dám.
Do té show se dám.
Překlad titulků: Michaela Bergerová