Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRÆSENTERER
Opkald fra mor Irene.
-Hej, mor. -Hej, skat. Er du ankommet?
Ikke endnu. Vi henter Cami i lufthavnen og kører så hjem.
Er du okay?
Kør ikke for hurtigt.
Mor, vi er på en hydrofoil.
Undskyld, jeg troede, I kørte.
Hvad med dig?
Jeg har det fint. Hvorfor bekymrer du dig om mig nu?
Du er sammen med en mand for første gang i ti år.
Vi var også på ferie sammen sidste år.
Du og jeg var faktisk sammen sidste år, og så mødte du ham.
Ja, ja. Hils Camilla og de andre.
-Vær forsigtig. Ring til mig. -Godt.
-Farvel. -Farvel, mor.
Din søn har ret.
Denne ferie er faktisk en test for os. Ikke sandt?
Det er Vincenzos første tur uden mig.
Men det er også din første tur uden ham.
Hvad med lidt scialatielli all'Amalfitiana i stedet for tage til Sicilien?
Det er ikke for din skyld.
Jeg kan ikke lide at planlægge ferier.
Det er ufatteligt.
Tænk, at vi er her.
-Åh gud. Kom så. -Vi gjorde det.
Du skal nok klare den.
Du har jo en kæreste.
Jeg er alene og langt væk hjemmefra, som en guldfisk i havet.
Jeg er omringet af hajer.
Hvad er der?
-Jeg er lidt bange. -Hvorfor?
Hvad hvis det er anderledes?
Hvad hvis noget har ændret sig?
Et år langt væk er lang tid.
Fed mand med barnevogn.
Nonner. En flot, rødhåret pige.
-Hvor? -Det er ikke hende, Vinz.
Tag det roligt, I er alt for spændte.
Det er dårlig taktik at være så entusiastiske.
Hvem går op i taktik? Har du forstået, hvorfor jeg vil, at hun skal bo hos mig?
Er du dum?
At bo sammen ødelægger ethvert forhold. Det siger alle.
Fordi ingen nogensinde har mødt en pige som Camilla.
Hvad ved du om at bo sammen?
Ikke noget. Ferien bliver en test.
-En test. -En test.
Krøllet hår…
-Cami! Hej! -Skat! Hej!
-Jeg har savnet dig. -I lige måde.
Hej.
-Det er Nathalie. Vincenzo. -Hej.
-Vincenzo.
Og jeg er Furio.
Ven af Vincenzo… Vincenzos ven. Ejefald.
Du er Nat, Camillas værelseskammerat.
-Ja. Du taler faktisk godt engelsk. -Tak.
Dejligt. Jeg var så bange for
kun at skulle tale italiensk.
Jeg har øvet mig hele vejen.
Cami har fortalt så meget om dig.
Jeg taler også italiensk. Jeg læser det på universitetet.
-Hej. -Så du taler det bedre end mig.
Det er godt at møde dig.
Det er rart at møde nye mennesker af andre køn om sommeren…
-Også piger. -Farvel.
Måske havde engelsk været bedre.
Der er allerede en forbindelse.
-Jeg får fat i hende. -Virkelig?
-Jeg har savnet dig. -I lige måde.
Det var ikke for sjov.
Jeg mener det. Jeg skal nok vise dig det.
Tak. Hav en god dag.
-Farvel. -Tak.
Hvor er min ananaspizza?
Tag hjem igen, nu.
-Det var bare for sjov. -Det er ikke sjovt.
Det var bare for sjov.
Kom nu, Vinz. Sådan.
Så er det nu!
Vi er der næsten, okay?
-Endelig. -Vi spiser nu, ikke?
Vi er gået op ad 800 trin.
Så er vi her.
Se, hvor vidunderlig det er.
Åh gud.
Se udsigten!
Ikke dårligt, Vincenzino.
Jeg kan ikke tro det. Vidunderligt.
Se her.
Hold da op.
Det er vanvittigt.
Vinz, måske kan din far adoptere mig? Eller sponsorere mig?
Kom og se indenfor.
Kom indenfor. Det er stuen.
Her er spisestuen. Badeværelset er nede til højre.
Soveværelserne er der.
-Hvem er det på maleriet? -Det dér?
-Ja. -Det er min far.
Du har den samme næse.
Der skal også være et skab med to hylder
-med en gylden krabbe ovenpå. -Jaså.
Rør den ikke. Det er min fars. Den er meget værdifuld.
-Forstået? -Ja.
-Du rørte den, gjorde du ikke? -Nej.
Cami og jeg sover der.
Furio, du og Nathalie sover her. Der er to enkeltsenge.
Vent.
Skal jeg dele værelse med ham?
Du lød både spændt og skræmt.
Hør godt efter.
Hvis du ser på mig, når jeg tager bad eller tager tøjet af,
slår jeg dig ihjel.
-Det var altså bare rædsel. -Det bliver en god ferie.
Kom, så viser jeg jer byen.
Her er vidunderligt.
Det er ikke noget særligt.
-Tak. -Salvato!
-Hej, Vince. Er det dig? -Hej.
Det er Camilla.
Hyggeligt at møde dig.
-Hun ser godt ud og er heldig. -Nemlig.
-Mest heldig. -Ja.
-Tak. -Farvel.
-Vincenzo, det er længe siden. Velkommen. -Tak.
-Vince! -De har endda bøffelmozzarella.
Hej.
-Og hvem er denne smukke pige? -Det er min kæreste.
Det har du ikke fortalt mig.
Du er så smuk.
-En fornøjelse. -Fornøjelsen er helt på min side.
Kom her, Gennaro. Vincenzo er her.
-Går det godt? -Alt er fint. Hvad med dig?
-Alt er i orden. -Farvel, Gennaro.
-De er så søde. -Det er de.
Kom, jeg vil vise dig et særligt sted.
-Den her er smuk. -Lad mig mærke.
-Hold da op, den er flot. -Ja, ikke?
Stoffet er så let.
Okay, jeg tager den.
-Jeg tager den på i aften. -God idé.
Tænk, at der ikke er et ledigt værelse på hele Amalfikysten.
Hvis vi ikke kan finde et værelse, sover jeg her.
Jeg kender et mere behageligt sted end her på trappen.
Hvor?
Jeg kan ikke.
-Kan du sove? -Ja.
Jeg var næsten faldet i søvn.
I det mindste har vi femstjernet udsigt.
Første gang jeg sov i en bil
må have været i 90'erne efter en koncert.
Jeg husker også første gang, jeg sov i en bil.
På Korsika i en 2CV.
Sæderne kunne ikke lænes tilbage.
Men min kæreste var glad.
Så du var ikke alene? Der var en pige med dig.
-Retroaktiv jalousi? -Nej.
-Hvad hed hun? -Paola.
Du husker det.
Jeg var 20, og det er Vincenzo også.
Ikke Vincenzo. Tal ikke om det nu.
Dig i din 2CV med Paola,
og ham med Camilla i sengen, hvor han blev undfanget.
Jeg kommer aldrig til at kunne sove nu.
Det havde jeg foretrukket ikke at få at vide.
-Godnat. -Retroaktiv jalousi?
-Hvad er det? -Hvad?
-Det der. -Det her?
Ja.
Det er en fløjte. Min bedstefar havde den. Han ved det godt.
Min bedstefar havde den, da han mødte min bedstemor.
Så gav han den til min far, og han mødte mor.
Der sidder spyt fra tre generationer af livreddere.
-Vil du puste? -Nej, det er klamt.
Vinz, der er en uhyggelig fyr, der stirrer på mig.
Hvor?
Han kommer hen mod os nu.
Vinz! Hvordan går det?
Hej! Godt, hvad med dig?
-Godt. -Mød Hans.
Han er den bror, jeg aldrig fik.
Jeg er den bror, der snart skal adopteres.
-Rart at møde dig. -Også dig.
Vi har tilbragt hver sommer her, siden vi var børn.
Camilla, min kæreste.
-Rart at møde dig. -I lige måde.
Nathalie.
-Nathalie. -Hans.
Vil du have en drink?
-Ja. -Kom så.
Lav noget larm!
Er du sikker?
Vi har forberedt os i ugevis. Kan du huske stillingen?
Ja, naturligvis. Men fokusér nu. Vi skal rocke!
-Hvad laver han? -Vinz.
-Jeg venter i mængden. -Hvor skal du hen?
-De slås om mikrofonen. -Jeg kan ikke synge.
Et bifald til?
Vincenzo.
Kom i gang!
Den sang, jeg nu vil synge, kan jeg udenad.
Jeg har lyttet til den i et helt år,
mens min kæreste var i Canada.
Camilla, jeg er glad for, du er tilbage.
Gør han det virkelig?
Utroligt.
-Det er Camilla. Det er hende. -Stop det.
Stop nu.
Alle dine tanker, alle dine bevægelser
Din tavshed Mere og mere for hver dag
Jeg ser i alt, du gør Jeg ser i alt, du er
Den pige, jeg altid har drømt om
Hele verden er nu mere farverig
Her er Camilla.
Der er ingen problemer, når du er her.
Det er særligt, ikke?
-Du er perfekt. Gudskelov du er her. -Han viser virkelig sin kærlighed.
Jeg åbner armene mod himlen og tænker
-Du er den smukkeste i verden -Det er dig, Cami.
Du er den smukkeste for mig
-Tak. -Flot, Vinz.
Det var for Camilla. Cami, jeg elsker dig.
-Tak, alle sammen. -Kom nu, Vinz!
Jeg forstår ikke,
at selv den største taber kan finde noget på de sociale medier.
-Hvad gør jeg forkert? -Må jeg?
Du mangler noget charme.
Charme.
Det sagde min eks også altid.
Hvor længe havde I været sammen?
Vi var på en date én gang.
Så det var dit længste forhold nogensinde?
Måske fattede du det ikke.
Her foran dig sidder en, som aldrig er blevet elsket.
Men som har masser af kærlighed at give.
Til Rebecca?
Nej.
Alle ser på hende, men hun ser ikke på nogen.
Det er Lucio, min partner.
-Rart at møde dig. -I lige måde.
Har I sovet i bilen?
Det var sent. Vi ville ikke forstyrre.
Forstyrre os? Det er dit hjem.
Her er jeres værelse.
Virkelig? Det værelse.
Det er godt.
Vincenzo må ikke vide, at jeg er her.
-Er Hans okay? -Ja, det er han.
Han er i Cala Ventresca med Vincenzo og de andre.
Cala Ventresca er skøn.
-Men er det ikke den med stenvejen? -Jo.
Men…
Irene, bare rolig.
Endnu en.
Så er der ikke flere.
Det er så svært. Ned med hovedet.
Ned. Bliv nede. Okay, fortsæt.
Når nogen siger noget lort, siger du "Bah"…
-Forstået? -Bah…
Hun lærer hurtigt.
-Cami. -Undskyld, det er sandt.
Vi behøver ikke dykke.
Skal vi ikke gå over til dem?
Her er fyldt med sten. Der er en til venstre og en til højre.
Jeg ved ikke. Efter min mening
er det ikke smart, så lad os gå den vej.
-Er der frit hernede? -Ja, lige ned. Hvorfor?
-Er du klar? -Hvad?
-Af sted! -Nej!
Er du skør? Hvad hvis der var noget under vandet?
Jeg vil gøre alt med dig, skat.
Pas på!
Hvad laver du?
Hej, Nat! Hvorfor har du stadig T-shirt på?
Vi er ved havet, ikke i Canada.
Det er bedre med en T-shirt.
Ingen solskoldning, ingen brandmænd.
-Er der brandmænd her? -Hvem ved?
Pokkers!
Jeg er allergisk over for brandmænd.
Du skulle have sagt noget.
Klar?
Ja.
Jeg har en nyhed.
Her.
-Tak. -Selv tak.
Hvad? Er det en joke?
Nej.
Jeg fik mailen i morges.
Du er lige blevet tilbudt et job som lærerassistent.
Cami, det er fantastisk.
Det betyder endnu et år i Canada.
Ja, men det er en stor mulighed.
Ja, supergod.
Især fordi den kan ødelægge endnu mere.
Dette sted og Brigitte overbeviste mig om at stoppe med at rejse rundt på må og få.
Den sommer ændrede mit liv. Den rystede mig.
Var det ikke det år, vi mødte Irene og Roberto?
Jo, nemlig.
Hvad med Vincenzo?
Han er blevet voksen.
Kan du huske, da han og Hans holdt sig til os?
-Det blev næsten for meget. -Ja, som små kyllinger.
Roberto sagde altid till dem, at de ikke skulle gå langt væk. Hvordan var det nu?
Nej, hvis de strjefede, ville de blive til varulve.
Du har et pænt hus.
Du taler tysk.
Der er meget, du stadig ikke ved om mig.
Han sagde, det er et dejligt sted.
Tak.
For 20 år siden var det ved at falde fra hinanden.
Kan du huske det?
-Vi renoverede det kun… -Herligt.
…takket være Irene og Roberto.
Netop.
Roberto igen.
Hvis du kommer ind, dræber jeg dig.
Kom nu, vi kommer for sent til festen.
Ja.
Fem minutter.
-Kan du lide det her? -Det er skønt.
De har sat lys op heroppe.
-Cami, se hvor smukt det er. -Se, det er smukt.
Se, limoncello-shots.
Vinz. Undskyld os.
Vent.
Hvordan fanden gør du det?
At gå i høje hæle er værre end at smøre voks på en bjørn.
Det er en underlig metafor.
-Okay. Prøv det her. -Godt.
Tag små skridt og bøj ikke knæene for meget.
Okay.
Ja. Nej.
Det går ikke.
Lad os købe nogen sandaler.
Er det sådan, man vækker folk? Dit tomathoved.
Kald mig ikke det. Jeg er ældre end dig.
Stop, dit mozzarellahoved.
Giv mig pinden, dit tomathoved.
Hej, Hans. Din stil passer godt til min profil.
Der ser du.
Men hvad sagde jeg?
Hvad sagde du?
Ingen røde shorts.
-Aldrig. -Aldrig.
REBECCA HAR ACCEPTERET DIN VENNEANMODNING
Hans, jeg elsker dig.
-Hvad er det? -Rebecca har acceptet mig som ven.
Godt.
Men nu skal jeg finde en god replik.
-Jeg skal skrive noget til hende. -Ja.
Ja, men ved du, hvor mange der skriver til Rebecca hver dag?
-Hvor mange? -Mange.
Mange.
Hvordan vil du komme foran de andre?
Jeg dræber de andre.
Nej.
Sig noget til hende, som ingen andre har sagt.
"Jeg vil gerne være far til dine børn."
Sov på det.
-Nej tak. -Kom nu.
-Har du det varmt? -Nej.
-Jeg mangler ikke noget. -Sikkert?
-Vil du have taget et billede? -Nej.
-Vi gør det sammen. -Er I sammen?
-Nej. -Vil du have et billede med hende?
Ja. Lad os gøre det, så går han.
Tak.
Smil, venner.
Se på mig.
Jeg printer det til jer.
-Værsgo. -Mange tak.
Tak, mand. Farvel.
Må jeg se det?
Nej, det er sløret.
-"Det er…" -Sløret.
-Ved du, hvad det er? -Dukker.
Dukker, ja.
-Giv mig pinden. -Nej!
Det er smukt at se så mange forelskede piger.
Jeg er ældre end dig.
Vil I kende fremtiden for jeres forhold?
Nej tak.
Kom nu, det er kun fem euro.
Måske er det okay. Vi gør det.
Okay.
Lad os se, hvad kortene viser.
-Sådan. -Her.
Pokkers.
-Døden. -Heldig som altid.
Nej, dette kort betyder bare, at der vil ske en stor forandring.
En positiv en?
Det ved jeg ikke.
Kan du fortælle os, hvor vi er om et par måneder?
Jo, jeg kan.
Langt væk.
Meget langt.
Jeg tror, hun ser fortiden, ikke fremtiden.
Kan du lide Hans?
Furio.
Du ødelagde det. Er du glad nu?
Var det mig?
Der er intet dårligt ved det. Han er en fin fyr.
Du kan lide ham.
Denne sommer
skulle min kæreste også være kommet.
Men min kærlighedshistorie er ikke god, så…
Hvis du var Rebecca,
ville du så date…
-Hvad? -…en som mig?
Jeg ved det ikke.
Jeg er ikke Rebecca.
Men det er værd at lære dig at kende.
Hvis du prøver hårdt, kan du faktisk sige noget pænt.
Det bliver ikke en vane.
-Hvad siger du? -Det bliver ikke en vane.
Du tog min T-shirt på.
-Må jeg ikke det? -Jo, selvfølgelig.
-Cami. -Ja?
-Jeg har fundet et job i et callcenter. -Hvad?
Har du fundet et job?
-Ja. -Det har du ikke sagt.
Det skulle være en overraskelse.
Det er ikke et drømmejob,
men i det mindste får vi råd til et lille hus.
Jeg har sagt det til mor, og hun har betalt depositum.
Så hvis vi vil,
kan vi flytte dertil fra næste måned.
Det er fint.
Vi skal indhente den tabte tid.
Hvad har jeg gjort?
Men det er ikke normalt.
Det er sommer. Du kan ikke bede om at sove hos mig, fordi det er koldt.
Det er koldt.
Det trækker.
Spørg mig ikke.
Furio har bare alt for meget kærlighed at give.
Hvorfor det udtryk?
Det skal nok gå.
SOLNEDGANG
Familiehjemmet?
Virkelig?
Nat, nogle mennesker er født mere heldige end andre.
Tror du virkelig, Rebecca vil date dig på grund af det lort, du lægger op?
Nej.
-Har I set Vincenzo? -Nej, hvorfor?
Han har været væk i en time, og hans telefon er her.
Cami. Slap af.
Han tager nok billeder af udsigten her i Amalfi.
Furio.
Kan du se ham?
Nej.
Hvad gør vi nu?
Jeg ved det ikke.
Jeg havde glemt, hvor godt det er at vågne op sammen med nogen.
Hvis vi vil,
kunne dette blive vores dagligdag.
-Altid at være på ferie? -Nej.
Vi kunne holde op med kun at se hinanden i weekenden.
Måske uden børn i værelset ved siden af.
Vincenzo kan klare sig selv nu.
Du må tænke på dig selv.
På os.
Vil du flytte sammen?
Ser du, Irene,
da jeg mødte dig,
indså jeg, at der stadig er én ting, der kan overraske mig.
Hverdagslivet.
Tænk, at jeg engang var så bange.
Meget mere, end du er nu.
-Cami, hej. -Hej, jeg ved, du er på Sicilien,
så jeg vil ikke bekymre dig,
men Vinz gik tidligt i morges og er ikke tilbage endnu.
Jeg forstår ikke… Kan du forklare det?
Vi kan ikke finde ham.
Hvad mener du? Kan I ikke finde Vincenzo?
-Hvad skal jeg gøre? -Jeg er i Amalfi.
Vinz! Vincenzo!
-Så du ham? -Nej.
-Hvad mener du med nej? -Hvad gør vi nu?
Lad os dele os, okay?
Ja.
Jeg går denne vej.
-Jeg har det ikke godt. -Vinz!
Kan jeg få jeres opmærksomhed, tak. En synshæmmet dreng er forsvundet.
Han hedder Vincenzo. Han har brunt hår
og har en hvid skjorte og solbriller på.
Venligst gå ned til havnen, hvis I har oplysninger.
Vincenzo!
Vincenzo.
Vincenzo!
Heller ikke her.
Vincenzo!
Åh, skat.
-Åh, gud. -Hvad laver du her?
-Vi var bekymrede. -Hvor var du?
Også dig? Der er ikke sket noget.
Er du ikke på Sicilien med Lucio?
-Han leder også efter dig. -Også Lucio?
Vi var skrækslagne.
Hvorfor ringede du ikke? Du kender mit nummer.
Jeg ville have fundet vejen.
Det ville tage længere tid, men jeg ville være kommet hjem.
-Her er din telefon. -Fint.
Værsgod. Det skulle være en overraskelse.
Lad ham være.
Så får han det bare værre.
Hvorfor er han sådan?
Hvorfor fanden kan jeg ikke være på en normal ferie
uden at alle bekymrer sig om mig?
Det er det første bandeord, jeg har hørt dig sige, siden vi mødtes.
Er du okay?
Også dig, Furio? Jeg har det fint. Hold op med at spørge.
Du ved, hvordan din mor er.
Hun vågner om morgenen, læser dit horoskop,
hvis der står "muligt problem", går hun i panik.
Jeg forventer det her af min mor, men ikke af Camilla.
Jeg kan ikke have en kæreste, der ringer til politiet, hvis jeg er væk et øjeblik.
Hej, Vi…
Vidste du, at en blåhvals hjerte
kan veje op til 200 kilo?
Hvorfor siger du det?
Bare for at distrahere dig.
Vær forsigtig. Du skræmmer mig. Du kan skære dig i fingrene.
Hvis du havde sagt: "Lad mig gøre det," havde du været i æblets sted.
Jeg forstår hende.
Da jeg mødte dig, tog det noget tid at lære at have med dig at gøre.
Giv hende tid.
Hvorfor spiser du ikke med hende? Vi kan gå ud med Hans.
Du vrøvler altså ikke hele tiden.
Vinz, mit hjerte er lige så stort som en blåhvals.
-Det er 50 euro. -Tag den her.
-Ramte jeg dig? -Du fik mig.
Jeg har ventet hele livet på denne dag.
Dagen, hvor den grimme ælling blev til en vidunderlig svane.
Jeg har altid vidst det.
Jeg har aldrig tvivlet på mit æstetiske potentiale.
Jeg vidste, at på et øjeblik
ville min krop blive til føde for begærlige kvinder,
gourmetmad for deres umættelige seksuelle appetit.
Jeg føler mig lidt som en idiot.
Godt, du sagde det.
Gepardstilen klæder dig ikke.
Den her.
Og tag fløjten af.
-og en dag… -Nej, vent.
-Han stod op og… -Ja, og træet knækkede,
og han sad fast i timevis med et ben nede og det andet oppe.
-I al den tid? -Ja!
-Hvad? Hvorfor? -Nej, fordi…
-Hvad? -Rebecca kommer,
og jeg sveder melonvodka.
Hvad skal jeg gøre?
-Afsted. -Skal jeg gå?
-Ja. -Afsted.
Jeg lader, som om jeg taler i telefon.
-Vil det virke? -Ja.
Nat, giv mig din mobil, så ser jeg mere rig ud.
-Hvad? -Lån mig din mobil.
-Tak. -Hvad med det her?
Jeg fandt det i Vincenzos fars natbord.
-Jeg lægger det tilbage. -Furio.
Lad os danse.
-Nej. -Hvorfor ikke? Bare én.
-Slemme drenge giver slemme problemer. -Hvad?
Slemme fyre giver slemme problemer.
Det er noget, nogen har fortalt dig om slikket…
Stol på mig. Kom nu.
-Kom nu, bare én dans. -Godt.
-Aftale? -Aftale.
Hej. Undskyld mig. Jeg…
Det er præcis som at være på restaurant.
Du er forudindtaget, det tæller ikke.
Hør, Vinz.
Jeg har noget at fortælle dig.
Jeg har…
Er der nogen, der synger i haven?
Det tror jeg.
Næste vers. Tillykke, mand!
-Tillykke, Francesco! -Tillykke!
Tak. Det er Vincenzo.
Vincenzo!
-Hvad fanden? -Tillykke, Vinz.
-Tak. -Tillykke.
Tak, alle sammen.
-Tak. -Tillykke!
Spil noget! Jeg har taget dem allesammen med.
Tillykke, Vinz.
Tak, alle sammen!
Så er det klaret.
Utroligt.
Nat, tag et stykke kage. Det er godt.
-Undskyld. -Smiler du?
Så du vil have krig?
-Du begyndte! -Nej! Okay, jeg giver op.
Giver du op?
Jeg har ingen kæreste.
Jeg har ikke noget job.
Jeg bor hos mine forældre.
Jeg er her, og mine drømme er derovre.
Og imellem er der hvidglødende lava ligesom i Ringenes Herre.
Men du har ikke den ring, Vinz, for du er ikke Frodo.
Nej.
-Nej. -Og jeg er ikke Gandalf.
-Nej, da. -Han, hun…
Fu, hør på mig.
Vi finder ringen sammen, okay?
-Tak. -Selv tak.
Det gjorde du ikke.
Okay.
Venner.
Vågn nu op.
Det er tid til at tage på stranden. Op med jer.
Kom så.
-Kom så. -Far.
Jeg vidste ikke, du kom.
Tillykke, Vincenzino.
Tak.
Så vil jeg præsentere dig for Camilla. Cami!
Ja.
Godt at møde dig. Camilla!
Hun er den skøre, der valgte at bære over med mig.
Og jeg er en forfærdelig far, der prøver at råde bod på det.
Roberto.
Irene. Jeg ville overraske Vincenzo.
Du overraskede vist alle.
Det er Lucio, min partner.
"Partner" lyder som en i 50'erne i overgangsalderen, men det er okay.
-Rart at møde dig. -Hej.
Jeg laver noget kaffe.
-Tillykke, skat. -Tak, mor.
Lucio og jeg har en gave til dig.
Virkelig?
Jeg tror, det er sko.
Det er lærredssko.
Jeg har også en gave.
-Du har jo givet mig huset. -Åbn den.
-Er det? -Smart-briller.
Til at gøre dit liv lettere.
De ser farver, de læser skilte, de er…
De er behagelige og gode på stranden.
Ja.
Skal vi ikke tage på en sejltur sammen?
Er det den rigtige vej?
Det aner jeg faktisk ikke.
Jeg…
-…følger bare mit instinkt. -Godt.
Vil du prøve?
-Ja, lad mig prøve. -Okay.
-Hvor skal jeg sejle hen? -Lige frem.
-Lige frem. Ingen sving. -Du kan svinge.
-Lidt til venstre, lidt til højre. -Bare tilfældigt.
Pas på, et trafiklys!
-Vær seriøs. -Det er jeg.
Sejl ikke så hurtigt. Hvem jagter vi, Vinz?
En skål for disse vidunderlige venner.
-Skål! -Skål!
Vinz, skål for dine 20 år.
Og også for dine. De er ikke slut endnu.
Du slipper ikke så let. Jeg vil have en tale.
Okay, en skål
på alle de tog, man tager ved et tilfælde, der fører til uventede steder.
-Skål! -Skål!
Og til dem, hvor man står af det forkerte sted.
Også en skål for Furio,
fordi Rebecca endelig besluttede at møde ham.
Laver du sjov?
Jeg inviterede hende ud, hun sagde ja.
Hold den et øjeblik.
Ja.
Dykkede han?
Kom så, Furio!
Bravo.
Fortæl mig om Hans.
Jeg så dig i morges i jacuzzien.
-Kyssede I? -Ja.
Men det var sådan et kys, der sker efter tre drinks.
Det betyder intet for ham.
Jeg kan se dig.
Vær ærlig. Fra én til fem stjerner, hvordan vurderer du mig?
Jeg ved ikke. Du er ikke et hotel.
Nej, men når du ser på mig, tænker du så:
"Sexet. Jeg ville ride ham hele natten,"
"Dejlig, han skal møde min bedstemor"
eller: "Hvordan slipper jeg ud af det her?"
Furio, træk vejret dybt.
Hvilken af de tre?
Må jeg fortælle dig noget? Din fløjte var sej.
-Virkelig? -Nej, den var frygteligt.
Men sødt, hvor meget den betød for dig.
Din lykkeamulet.
Det er en skam, du ikke har den på, bare fordi nogen ikke kan lide dig.
Du er så bitter, at jeg får mavesår.
-Farvel. -Farvel.
-Skål. -Glassene skal klinge.
Tak.
-Tak. -Tak.
Undskyld mig.
Jeg bestilte pizza med pepperoni.
Det er peperoni, frøken.
-Han har ret. -Virkelig?
Det er peperoni.
-For dig er pepperoni pølse, ikke? -Jo.
-Her er de her peperoni. Det er godt. -Ja?
Som jeg sagde, var vi i Grækenland sidste sommer.
På min yacht.
Min ven Giorgio var der også.
Hvem er Giorgio?
Armani.
Furio, du går for vidt.
Ring til ham.
-Lige nu? -Ja.
Hvorfor ringer du ikke til ham?
Jeg har hørt, han er her på ferie. Hvis han er din ven…
-Måske kan vi bruge hans pool. -Vær nu sød.
-Hans pool. -Ja.
Du ved, hvordan det er. Han er kong Giorgio.
Han har modeshows og alt muligt i hele verden.
Han spiser nok middag nu.
Eller måske sover han.
Min telefon er alligevel død.
-Død? -Ja. Den er slukket.
Den er død. Sikke en skam.
-Død. -Ja, det er det.
Skat.
Skat, nej.
Din lille lort!
Furio.
-Hør nu. -Kong Giorgio?
Det var umuligt ikke at grine.
Jeg er nødt til at gå.
-Allerede? -Ja.
Skat? Ja.
Ja, tak.
Nej, ingen forret til mig.
Farvel, skat.
Skal du ud at spise igen?
Ja, jeg har to aftaler i aften.
Nå, men farvel.
-Farvel. -Farvel.
Farvel? Rebecca!
Undskyld, Rebecca.
Jeg ville bare sige,
at vi cykler til fjorden i morgen tidlig.
Derfra kan man se kystens smukkeste solnedgang.
Jeg tænkte på, om du…
-Solnedgang i morgen tidlig? -Nej!
Jo, vi skal se solopgangen.
Vil du betale for min råkosttallerken?
-Betale for… Okay. -Ja.
-Tak. -Det er okay.
-Farvel. -Farvel.
Glem det.
Pokkers.
45 minutter.
Til hvad?
Til at møde mig og droppe mig.
Jeg må også droppe jer.
-Hvad? -Ja, jeg er blevet inviteret
til min vens fødselsdagsfest.
Midnat på torvet?
-Godt. -Vi ses.
Jeg er ikke så charmerende som Hans,
men jeg er lidt mere pålidelig.
Hvad laver du her?
Nat, jeg ved intet om piger,
men jeg ved noget om drenge.
Det er ikke, som du tror.
-Sikke en lortedag. -Ja.
Okay, nu skal vi shoppe. Vi ses, når du er tilbage.
Godt. Farvel, skat.
Flot tøj.
Hvis hun nu kommer.
Furio, hun er Hans' ven, så jeg ville ikke regne med hende.
Piger.
Ser jeg syner, eller ser du hende også?
-Vi ser hende også. -Nat, du skal komme med os.
Jeg har brug for en, der griner af mine jokes.
Nat.
Nat, kom nu.
Jeg betaler dig.
-Betale mig? -Jeg betaler dig.
Lad os cykle.
-Nej, lad være. -Cami.
Hans sagde, det er et skønt sted, vi aldrig vil se igen.
-Kom nu. Hvad er der galt? -Vincenzo sagde, han vill komme.
Hvad så?
-Det er noget, han ikke kan. -Han kan ikke, så gør du det heller ikke?
-Vi har ingen cykler. -Hans, har du flere cykler?
Hej. Ja.
-Hej, Rebecca. -Hej, Furio.
Kommer du også?
Ja, åbenbart.
Okay, kom så.
-Nat? -Ja?
-Giv mig noget vand. Jeg er ved at dø. -Okay.
Stop.
Vi er heldige. Det er en smuk dag.
Det er august i Amalfi. Hvad forventede du?
-Kan du bære min rygsæk? -Ja.
Tak, jeg vil ikke have hvide striber.
Har du talt med Vinz om jobbet i Canada?
Jeg ville gøre det forleden, men…
Du slutter altid dine sætninger med et "men".
Lad os tage med Vincenzo og Roberto. Det bliver sjovt.
Nej, tag bare afsted. Jeg vil besøge en ven.
Jeg vidste ikke, du havde venner her i Amalfi.
Han er en kollega.
Han er også på ferie.
Er du sikker på, alt er okay?
Hvad, hvis jeg spurgte dig?
Sidste mand betaler for drinks´ene.
Kom så!
Kom nu, du løb allerede.
Det er underligt at blive fuld med sine forældre.
Det er også underligt at være sammen.
Jeg skal på toilettet.
Hvorfor rejste du?
Jeg kunne ikke klare det.
Jeg var så bange for ikke at være en god far,
at jeg i sidste ende slet ikke har været en far.
Nogle gange er jeg også bange, men jeg forsvinder ikke.
Og når jeg vil noget, giver jeg alt, hvad jeg har
og prøver alt for at få det til at ske.
Jeg leder ikke efter en plan B.
Jeg har savnet dig.
Det har været hårdt.
Det ved jeg.
Det tror jeg ikke, du gør.
Du brugte en app til at redigere billederne, ikke?
Nej.
Jeg tabte 20 kg på tre måneder.
Jeg troede, at mit liv måske ville blive bedre.
Men det skete ikke.
Før så kun én ud af tusind fyre på mig,
men han syntes om den, jeg var.
Hele pakken.
Nu ser alle på mig, det er sandt,
men de ser på mig, fordi jeg ser godt ud,
og de er ligeglade med resten.
Som min eks.
Hvad gjorde han?
Han var mig utro og droppede mig.
Lad os svømme derover.
Men fortiden forsvinder ikke.
Du er ikke den eneste, der gerne vil gemme sig.
Du var godt nok tykkere,
men måske også mindre bitchy. Det er min fornemmelse.
Har du hans nummer? Måske kan jeg…
Gør det aldrig igen.
Det er bedre.
Hej.
Kom herover. De har vidunderlige vine.
Her er smukt.
En Ravello 2013.
Jeg drikker det.
Beklager, jeg er stadig med min ven.
Vi ses senere.
Okay, farvel.
Kom nu.
Vi skal på bådtur med min far i weekenden. Kommer du?
Jeg er på vej tilbage. Er du færdig med at shoppe?
Jeg kan komme og møde dig.
Hej, skat.
Det lyder godt. Vi kan tale om det senere.
Det tager længere tid end forventet.
Nat har prøvet tusind kjoler.
Hun kan ikke lide nogen af dem,
så det er svært. Vi er lidt langt væk.
Det er bedre, hvis vi mødes derhjemme senere.
Hvad tænker du?
Kys.
Furio!
Følg nu med!
Det kan du sagtens sige.
Vil du tage et billede?
Ja, klart.
-Vi kan stå her, hvor lyset er godt. -Tag et billede af mig.
-Så tage et… -Ja.
Okay, jeg kan tage det.
Træd tilbage.
Broen skal også med.
Lodret. Ellers kan jeg ikke lægge det op.
Broen er vandret, så hvis jeg tager de lodret…
Læg dig ned.
Skal jeg…
-Ja. -Godt.
Du ser smuk ud. Her.
Det er forfærdeligt.
Det kan jeg ikke poste.
Så tag det selv.
Undskyld?
Gør det selv, hvis du ikke kan lide mit.
Hvad er dit problem?
Jeg har mange problemer.
Det største er, at jeg altid falder for strigler.
Det er ikke din skyld. Det er faktisk mit problem.
Jeg har gjort alt for, at du skal kunne lide mig.
Se, hvordan jeg er klædt.
Jeg går aldrig i hyttesko, og vi er endda på cykel.
Alt dette for en møgkælling som dig.
-Hvad fanden? -Hej.
-Lad mig være. -Du kan poste billedet. Det er fint.
Du kan…
Furio, hvad er der med dig?
Du skulle jo ikke ødelægge det. Hendes fest er i morgen.
Furio har endelig fået nosser, og du bekymrer dig om en fest?
Ja.
Godt.
Det er derfor, du bliver skuffet.
Du er ligeglad med alle andre.
Nat, jeg kan ikke løse dine problemer.
Måske betød det kys mere for dig end for mig. Hvad skal jeg gøre ved det?
Skat?
Lucio?
Åh, gud.
Du gik glip af en fin dag.
Men jeg er glad for, du ikke var der,
for jeg har drukket mere end selv til min polterabend.
Mit hoved snurrer som en karrusel.
Men det var ikke kun mig.
Roberto og Vincenzo drak også.
Og de grinede.
Skat, hvor er du?
Lucio?
-Furio. -Hvad?
Bad Rebecca dig om at skride?
Kan du aflæse folks følelser på den måde, de sidder?
Giv mig dine solbriller. Jeg vil vise dig noget.
-Jeg er ikke i humør til det, Vinz. -Stol på mig.
Lad mig skifte tøj. Jeg føler mig som en idiot i det her.
-Hvad sagde hun? -Jeg ved det ikke.
Jeg fjerner tapen. Det irriterer mig.
Nej, lad være. Tag brillerne på igen.
Hvis du bliver ved min side, støder du ikke ind i noget.
Du skal bare fokusere på alt mulig andet.
Men hvad er alt det andet?
Fu, siden jeg mødte dig,
har du været besat af, at du ikke kan finde den rette pige,
at hun ikke findes, at du er en taber.
-Det er fakta. -Godt.
Men hvordan leder du efter hende?
Som alle andre gør.
Præcis, du leder efter en, der er pæn at se på.
-Hvad skal jeg så gøre? -Fokuser på de andre sanser.
Bortset fra den nemmeste.
Din metode virker alligevel ikke.
Okay, men gør ikke grin med mig.
Forsigtig.
Jeg er der om to minutter.
Hvad siger den piges stemme dig?
Hvilken pige?
Du forstår det ikke. En pige med en smuk stemme
gik lige forbi os, men du bemærkede det ikke.
Ved du, hvor meget du kan forstå
gennem en piges stemme?
Nej.
Meget. Hvis hun stammer, er hun usikker.
Man kan høre på hende, om hun er glad eller ked af det.
Ud fra tonelejet ved man, om man kan stole på hende.
Hvis hun siger, hvad hun føler uden at lede efter de rigtige ord…
Meget poetisk, men jeg har ikke det talent. Det har du.
-Det passer ikke. -Hej med jer.
Hej.
Lad mig give dig et kys.
Sig til Camilla, at hun kan beholde cyklen resten af ferien.
-Cyklen? -Ja, cyklen.
Den, hun lånte for at tage med drengene.
Hvilken cykel?
Det var noget, vi ikke kunne gøre sammen.
-Hvad så? -Jeg vidste, du ville have det skidt.
Men du kunne have fortalt mig det.
Bare sig det for fanden, Cami, for i dag er det cyklen, i morgen noget andet.
Hvor meget skal vi lyve?
Du har ret, det var en fejl. Jeg kunne have sagt det.
Men du lader altid, som om alt er normalt,
når det ikke er normalt.
Undskyld.
Hvis vi vil være sammen, må vi fortælle hinanden alt.
Du har ret. Vi skal fortælle hinanden alt.
En professor fra universitetet har bedt mig om at være hans assistent.
Hjælpe ham med research.
Men det betyder endnu et år i Canada.
Jeg ville sige det, jeg sværger. Jeg har prøvet mange gange,
men du var så glad for det job, Irene fandt til dig.
Du planlagde alle detaljerne,
men du glemte at spørge mig om det vigtigste.
Hvad jeg tænkte.
Vil du ikke binde dig, Cami?
Et forhold uden ofre, en historie uden…
Det er det, du har sagt, siden du kom.
Så længe vi var adskilt, fungerede alt fint, men nu…
Jeg vil bare ikke have, at alt er planlagt.
Jeg kan ikke se os som gamle.
Jeg vil ikke vide, hvor vi kommer til at være eller gøre.
Det ville betyde, at vi ikke havde levet et minut,
at vi havde fulgt en fastlagt vej.
Sådan skal mit liv ikke være.
Jeg hader det uventede.
Det gør mig nervøs.
I det mindste tvinger det en til at ændre retning,
at spørge sig selv, hvad man virkelig vil.
Er det det, du vil?
Er du virkeligheden bange for lejligheden?
Hvorfor siger du ikke sandheden?
Sig det nu bare. Du er bange for mig.
"Vil du vide, hvad jeg synes? At du er urimelig."
"Det er flere måneder siden, jeg sidst kyssede nogen, for…" Nej.
"Den aften åbnede jeg mig for dig." Nej, det duer ikke.
"Alt er en leg for dig." Bare det.
"Men det er ikke en leg."
-"Det var det, jeg ville fortælle dig." -Hvad ville du fortælle mig?
Jeg leder bare efter Hans.
-Han kommer senere. -Godt.
Kom ind, så laver jeg kaffe.
Okay.
Vær forsigtig.
Jeg er tysker, men jeg kan lave bedre kaffe end napolitanerne.
Ja.
Der mangler et stykke.
Han så glad ud.
Ja, han havde en kæreste.
Tak.
De mødtes til en strandfest.
De flyttede sammen til Berlin den næste måned.
Ingen kunne stoppe dem.
Jeg havde aldrig set Hans gladere.
En dag vågnede han, og så var hun væk.
Alle hendes ting var der, men det var hun ikke.
Hvorfor forlod hun ham?
De troede, at sommermagien kunne blive deres dagligdag.
Men det gik ikke.
Fra den dag har Hans aldrig lukket nogen ind i sin verden igen.
Han siger, at sommeren er som et fupnummer,
der får tingene til at se bedre ud, end de er.
Hej.
Mit ægteskab bygger også på en sommerforelskelse.
Men vi har været heldige.
Den sommer varer stadig ved.
Der er gået 20 år.
Har du nogensinde stået ved en korsvej uden at vide, hvilken vej du skulle gå?
Sådan har jeg det med Camilla.
Det er det, der sker mellem din mor og mig.
Vi skulle til Sicilien, men hun var meget nervøs.
Så jeg besluttede at tage til Amalfi.
Jeg ville fri til hende.
-Vil du giftes med min mor? -Ja.
Og jeg ville gøre det her.
Jeg ville, at hun skulle dele det øjeblik med dig.
Nå, men…
Ikke mere snak om gamle menneskers hjertesorg.
Lad os tale om dig i stedet.
Hvorfor stoler ingen på mig?
Jeg forstår dig mere, end du tror.
Du har mange drømme.
Det havde jeg også, da jeg var på din alder.
Jeg måtte opgive mange af mine drømme for Vincenzo.
Men jeg havde intet valg, for han var min søn.
For dig er det anderledes.
Det er hårdt at bo med Vincenzo. Det er en svær vej at gå.
At vælge at bo med en blind
er der ikke mange, der magter.
Jeg ved ikke, om jeg er én af dem.
Vincenzo har lidt nok, da hans far rejste.
Hvis du vil være sammen med ham,
men så beslutter dig for at trække dig,
vil han ikke kunne klare det.
Og du risikerer at fortryde meget.
Giv slip på al tvivl og frygt. Det kan du godt.
Hvis Vincenzo føler, at du ikke stoler på ham, kommer I ingen vegne.
Jeg er ikke et godt eksempel på tillid.
Min undskyldning er, at jeg er mor.
Hvis I ikke stoler på hinanden, falder alt andet fra hinanden.
-Vincenzo. -Lucio.
Han siger, de skal ud at dykke.
Dykke med flasker?
Så sejt!
Vidunderligt!
Af sted.
Skulderstrop et og to.
Godt.
Hvis mor så mig…
Hvis hun så mig…
Her er regulatoren.
Giv mig din hånd. Sådan.
Behold den i munden og slip den ikke.
-Sådan her? -Ja, sådan.
Godt. Så.
-Er du okay? -Ja.
Ja. Hvor dybt er der?
Otte-ti meter.
Husk, hvad vi talte om.
Baglæns salto, vi glider ned i vandet, og der kan ikke ske noget.
-Ja. -Godt?
Hør her.
Det er ikke kun, hvad din mor synes,
enhver fornuftig person ville mene, at det her
er temmelig farligt.
Det er derfor, jeg vil gøre det.
Er du klar? Kom så.
Maske.
Okay.
Jeg tæller til tre.
Klar?
En, to, tre.
Det var fantastisk.
Jeg sværger.
Der var en utrolig stilhed.
Jeg kunne mærke presset fra havet.
Mærke at temperaturen faldt.
Det var vanvittigt.
-Ingen frygt? -Slet ingen frygt.
Vincenzo!
Skat.
Er du okay?
Jeg har det godt. Det er noget af det bedste, jeg har gjort.
Jeg var bekymret hele dagen.
Er du skør? Tage Vincenzo med ud at dykke?
Mor, begynd nu ikke. Alt gik fint, bare rolig.
Du ved, hvor nervøs jeg er, og så gør du det her mod mig?
Men alt er gået godt.
Han skulle bare prøve noget nyt.
Vincenzo er ikke din søn. Du ved ikke, hvad der er godt for ham.
Ingen kan sige, hvad der er rigtigt for ham.
Vi taler om det senere.
Du har været uansvarlig. Du gjorde hende urolig.
Også dig, far? Vi har været ekstra forsigtige.
Hvad hvis jeg ville løbe en risiko?
Der er intet problem.
Ikke på bekostning af sindsro hos dem, der elsker dig.
-Lucio besluttede for alle. -Jeg besluttede mig, okay?
Ingen skal træffe beslutninger for mig.
Jeg har heller ikke brug for briller, der minder mig om det, jeg ikke har.
Du har aldrig accepteret, at jeg er blind.
Og dine gaver minder mig bare om det.
Hej, Cami.
I dag er en særlig dag for mig.
Fordi jeg forstod, hvor vigtigt det er at være fri,
at gøre hvad du vil, uden at bekymre dig om at være en byrde for andre.
Jeg ved, hvor vigtigt det job er for dig.
Derfor skal du tage det.
Der vil komme mange andre ting, du gerne vil gøre,
som jeg kun vil være en forhindring for.
Jeg klarer mig, som altid.
Jeg finder altid en udvej.
Jeg er vant til at støde ind i ting, der gør ondt.
Jeg er den værste til forhold.
Alle mine forhold ender dårligt.
Altid.
Men din historie kan ende anderledes.
Du kan redde det.
20.000 kilometer fra hinanden?
Ved du, hvor svært det er at forlade det?
Jeg gjorde, hvad jeg kunne med Camilla, men det nyttede ikke.
Hvor finder jeg en anden pige som hende?
Fu, hører du efter?
Vinz, hvad ved jeg?
Jeg ved intet om forhold.
Skal jeg spørge dig til råds om at få kørekort?
Hvorfor beder du mig så om kærlighedsråd?
Jeg ved, at hvis vi tæller de dage, I tilbragte sammen,
ville de udgøre en måned, hvilket er kort tid.
Det vil sige,
det ville være meget for mig. Jeg ville betale for det.
Men det er kort tid for normale mennesker.
Giv jer selv tid.
Lad hende lære dig at kende dig uden bekymringer, uden hast, uden planer.
Vinz, du bliver sur, hvis nogen bekymrer sig,
når du springer ud fra en klippe eller ikke tager telefonen.
Jeg ville ønske, jeg havde en, der bekymrer sig om alt, hvad jeg gør.
Du er heldig.
Vil du lade mig være lidt i fred, Fu?
Hej.
Tak.
Er alt i orden?
Jeg har det fint, tak.
Gør mig ikke bekymret. Du er på alder med min niece.
Hvad laver du her helt alene?
Hvad med dig?
Det er mig, der lyser Amalfi op.
Jeg har været elektriker i 50 år.
Men en elektriker er vist ikke nok
til at lyse dit smil op.
68 LIKES, 6 KOMMENTARER
44 LIKES, 3 KOMMENTARER
Nå.
Det har været en god ferie.
Vincenzo og Camilla vil slå op uden grund.
Irene og Lucio hader hinanden
og du har betalt en lejemorder for at slå Hans ihjel.
Men hvad mig angår,
var ingen interesseret.
Ved du, hvad der ville have været den rigtige overraskelse?
-Hvad? -At du kunne spise den kæmpereje
som et normalt menneske?
Undskyld forsinkelsen.
Jeg bliver en time ekstra og gør køkkenet rent.
Det er fint med mig. Jeg er ked af det.
Se ikke sådan ud. Jeg ved, du er vred.
-Gå hen til bordene. -Tak.
Hvordan var det? Godt?
Vil du have en til?
Er du okay?
Lad mig lige gætte.
Du bider negle, når du lyver,
du fortæller mange jokes, som folk ikke forstår.
-og du har en guldfisk som kæledyr. -Hvad?
Ikke noget.
Det er min vens superkræfter. Jeg har dem ikke…
Pis. Jeg har…
-Bare rolig. -Jeg…
Ingen af dem var rigtige.
Men du kan prøve igen, hvis du vil.
Jeg hedder Anna.
Furio.
Hej. Jeg ved, det er sent, men jeg har tænkt meget over det.
Vil du være sød at komme til torvet ved midnat?
Jeg venter på dig.
Det var ikke mig.
Åh, gud.
Strømmen gik vist. Kontakten er i kælderen.
Fald ikke ned ad trappen.
-Kommer du ikke? -Nej.
Det er nok bedst, hvis du går med ham.
-Okay. -Kom med noget lys.
Så vent på mig.
Jeg er så nervøs.
Bare rolig.
Har du heller ikke strøm?
Strømmen er gået i hele byen.
Total strømafbrydelse.
-Vinz? -Cami.
Er strømmen gået?
Gæt, hvem der gjorde det.
Nu står vi lige.
Jeg vil vise dig, at jeg stoler på dig.
-Kom. -Hvorhen?
Der, hvor jeg cyklede med de andre.
Men du sagde, vejen er farlig.
Det ved jeg.
Kom.
Må jeg få min halvdel?
Hvordan har du fundet mig?
Jeg har mine kilder.
En excentrisk fyr med krøllet hår?
Pas på, hvor du træder. Hold dig tæt på.
Burde du ikke være til festen?
Jo.
Men jeg begynder at indse, hvad der er vigtigt for mig.
Pas på, her bliver det smallere.
Lyt til havet.
Hvad laver du?
Jeg elsker dig.
I lige måde.
Nej, jeg elsker dig mere.
Det er løgn.
-Jeg elsker dig mere. -Nej.
Jo.
-Det handler ikke om tungens længde… -Furio.
Hej, mor.
Ville du tro mig, hvis jeg sagde, der er noget, du ikke ved om mig?
For at få nogle minder optager jeg nogen gange ting,
så jeg kan lytte til dem, når jeg vil,
og I indser aldrig, at jeg stjæler jeres stemmer.
Nu ved du næsten alt om mig.
Har du nogensinde stået ved en korsvej uden at vide, hvilken vej du skulle gå?
Sådan har jeg det med Camilla.
Det er det, der sker mellem din mor og mig.
Vi skulle til Sicilien, men hun var meget nervøs.
Så jeg besluttede at tage til Amalfi.
Jeg ville fri til hende.
-Vil du giftes med min mor? -Ja.
Og jeg ville gøre det her.
Jeg ville, at hun skulle dele det øjeblik med dig.
En sidste ting.
Jeg er også dårlig til forhold.
Men det gør os ikke forkerte.
Jeg er ikke engang god til at give råd,
så jeg føler vægten af ansvaret, nu hvor jeg gør det.
Jeg tror, du venter på en undskyldning
til at undgå at starte dit nye liv.
Fordi nye ting er skræmmende.
Det er ikke på grund af far, men fordi det, du har med Lucio,
føles så stort for dig,
at du leder efter en grund til ikke at involvere dig.
Derfor drejer man hovedet for at se, hvad man har efterladt,
i stedet for at lade fremtiden overraske dig.
Jeg elsker dig, mor.
JEG TAGER HJEM. DU KAN HAVE BILEN. JEG KLARER MIG. LUCIO.
-Irene. -Roberto.
Ved du, hvornår den næste færge fra Amalfi går?
Jeg ved det ikke.
Vil du med til Capri i weekenden?
Bare mig, Vincenzo og dig.
Hvad?
Du kan ikke komme her og ødelægge det hele.
Jeg benægter ikke, at jeg har tænkt på, om det var værd at prøve igen,
men jeg kommer ikke tilbage.
Fortid bør forblive fortid.
Man kan ikke bare slette ti år på en uge.
Hør her.
Jeg troede ikke, jeg kunne det.
At jeg ikke kunne gøre dig glad.
Så kom der en og fik mig til at indse, at jeg ikke er så slem,
at jeg ikke altid er problemet,
at man kan finde en løsning sammen.
Nu hvor jeg er 50, kan jeg måske prøve at blive glad.
-Jeg er nødt til at gå. -Jeg giver dig et lift.
Hurtigere, færgen sejler snart!
Irene!
Held og lykke.
Billetten, tak.
-Jeg har ikke nogen. Lad mig komme forbi. -Beklager.
Lad mig komme forbi. Det haster. Jeg betaler indenfor. Lucio!
-Lad mig nu komme forbi. Lucio! -Det kan jeg ikke!
Lucio, skat.
Da jeg vågnede i morges, og du ikke var der…
Hvordan var den replik?
Jeg ville ønske, det at vågne sammen
var vores dagligdag.
Det ønsker jeg også.
-Frue. -Det ønsker jeg også.
-Frue! -Ja?
Jeg må bede hende følge med mig.
Bare rolig, jeg ordner det.
Frue.
Jeg må bede dig forlade skibet.
Hold nu op.
Åh, gud. Det er absurd.
-Der er et trin. -Det ved jeg.
Havde det ikke været bedre at tage tøj på?
Ja, det er faktisk en lorteidé.
Forsigtig.
-Slog du dig? -Jeg var lige ved at dø.
-Er krabben væk? -Krabben? Hvad?
Statuen.
Hvad er det?
Jeg tror, nogen har byttet den med noget mere nyttigt.
Som hvad?
Flybilletter til Canada.
For dig er det en enkeltbillet.
Furio!
-Er du klar? Sig til. -Det er… Ja.
Godt. Afsted.
Godt. Op med fødderne.
Den kører af sig selv.
Godt.
-Sådan her? -Godt.
Skat, du mistede bare balancen.
Ret ryggen.
Al vægten på sædet.
-Okay. -Okay.
-Giv ikke slip. -Jeg har den.
Der er fri bane forude.
-Er du klar? -Ja.
-Jeg giver slip. -Nej. Vent.
-Okay, jeg kan godt. -Afsted.
-Pas på muren til venstre. -Okay.
Okay, brems.
Prøv at komme tilbage alene.
Fortsæt. Der er en mur til højre.
Godt.
Afsted! Kom her.
Lige frem.
Fortsæt.
-Sådan? -Kom.
-Skal du til Canada? -Ja.
Der bliver kun lidt vand mellem os.
Hvad mener du?
-Hvornår kommer du tilbage? -Vi får se.
Der er ingen ændringer i planen denne gang. Det er iskoldt i Vancouver.
Jeg er glad på deres vegne.
Jeg er glad på dine vegne. Undskyld.
Jeg har det ikke godt.
-Åh! -Hvad sagde jeg?
Ikke igen.
Vi må lave Heimlich-manøvren.
Tekster af: Mette Pedersen