Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‏NETFLIX מציגה
‏שיחה נכנסת מאימא אירנה.
‏היי, אימא. ‏-היי, מתוק. הגעת?
‏עוד לא. אנחנו אוספים את קמי משדה התעופה, ‏ואז נלך הביתה.
‏את בסדר?
‏בבקשה, אל תיסעו מהר מדי.
‏אימא, אנחנו על סנפירית.
‏נכון, מצטערת, חשבתי שאתם נוסעים.
‏מה איתך?
‏אני בסדר. למה אתה דואג לי עכשיו?
‏את עם גבר. ‏הפעם האחרונה הייתה לפני עשר שנים.
‏יצאנו לחופשה ביחד גם בשנה שעברה, אתה יודע?
‏האמת שאת ואני היינו יחד בשנה שעברה, ‏ואז הכרת אותו.
‏שיהיה. תמסור היי לקמילה והאחרים.
‏תהיה זהיר. תתקשר אליי. ‏-בסדר.
‏ביי. ‏-ביי, אימא.
‏הבן שלך צודק.
‏החופשה הזו היא מבחן עבורנו, את לא חושבת?
‏האמת היא ‏שזה הטיול הראשון של וינצ'נזו בלעדיי.
‏אבל יותר חשוב, זה הטיול הראשון שלך בלעדיו.
‏מה בדבר פסטה אמאלפית, ‏במקום לנסוע לסיציליה?
‏תראי, אני לא עושה את זה בשבילך.
‏מעולם לא אהבתי טיולים מאורגנים.
‏אני לא מאמינה.
‏- אמאלפי -
‏אני לא מאמינה שאנחנו באמת פה.
‏אלוהים, עשינו את זה. ‏-בואי נלך.
‏את תהיי בסדר, טוב?
‏לפחות יש לך חבר.
‏אני לבד במרחקי אלפי קילומטרים מהבית, ‏כמו דג זהב באוקיינוס.
‏אני מוקפת בכרישים.
‏מה קורה?
‏אני קצת מפחדת. ‏-למה?
‏מה אם זה שונה?
‏מה אם משהו השתנה?
‏שנה אחת מרחוק זה הרבה זמן.
‏איש שמן עם עגלה.
‏נזירות. ג'ינג'ית שנראית טוב.
‏איפה? ‏-זו לא היא, וינס.
‏תירגע, אתה נרגש מדי.
‏זה לא נכון מבחינה טקטית ‏להראות כל כך הרבה התלהבות.
‏למי אכפת מטקטיקה? ‏אתה מבין למה אני רוצה להציע לה לגור איתי?
‏כי אתה טיפש?
‏לגור ביחד מחסל כל מערכת יחסים. ‏כולם אומרים את זה.
‏כי אף אחד לא הכיר בחורה כמו קמילה.
‏מה אתה יודע על לגור ביחד?
‏כלום. החופשה הזו תהיה בעצם מבחן.
‏מבחן. ‏-מבחן.
‏שיער מתולתל…
‏קמי! היי! ‏-בייבי! היי!
‏התגעגעתי אלייך כל כך. ‏-גם אני התגעגעתי אליך.
‏היי.
‏זו נטלי. וינצ'נזו. ‏-היי.
‏היי. ‏-וינצ'נזו.
‏ואני פוריו.
‏החבר של… חבר של וינצ'נזו. זו מילת השייכות.
‏את נט, השותפה של קמילה.
‏כן. האמת שהאנגלית שלך די טובה. ‏-תודה לך.
‏אני שמחה, כי פחדתי
‏שאצטרך לדבר איטלקית כל הזמן.
‏אפילו התאמנתי בדרך לפה.
‏וקמי סיפרה לי כל כך הרבה… עליך.
‏אני מדברת גם איטלקית. ‏אני לומדת את זה באוניברסיטה.
‏היי. ‏-אז את מדברת יותר טוב ממני.
‏בכל אופן, נעים להכיר אותך,
‏כי נחמד להכיר אנשים חדשים מהמין השני בקיץ,
‏גם בנות. ‏-ביי.
‏אולי היה עדיף באנגלית.
‏כבר היה פה קליק, בכל מקרה.
‏אני אשיג אותה ו… ‏-באמת?
‏התגעגעתי אליך. ‏-גם אני התגעגעתי אלייך.
‏לא התלוצצתי.
‏אני רציני, אראה לך.
‏תודה, שיהיה לך יום נעים.
‏ביי. ‏-תודה.
‏טוב, אז איפה הפיצה אננס שלי?
‏תחזרי, עכשיו.
‏צחקתי, סתם צחקתי. ‏-זה לא מצחיק.
‏זו הייתה סתם בדיחה.
‏קדימה, וינס. הולכים.
‏הולכים.
‏כמעט הגענו, בסדר?
‏סוף סוף. ‏-נאכל עכשיו, בסדר?
‏טיפסנו 800 מדרגות…
‏הגענו.
‏חבר'ה, תראו כמה זה יפה.
‏אלוהים.
‏תראו את הנוף!
‏וואו, לא רע, וינצ'נזו.
‏אני לא מאמינה. זה נפלא.
‏תראו את זה.
‏וואו.
‏זה מטורף.
‏וינס, אבא שלך ירצה לאמץ אותי? ‏או להיות הספונסר שלי.
‏בואו תראו בפנים.
‏היכנסו, חבר'ה. זה הסלון.
‏זה חדר האוכל. האמבטיה שם למטה, מצד ימין.
‏חדרי השינה נמצאים שם.
‏ומי בציור? ‏-זה?
‏כן. ‏-זה אבא שלי.
‏יש לכם את אותו האף.
‏אמורה להיות גם שידה עם שני מדפים,
‏עם סרטן מוזהב מעליה. ‏-אני רואה.
‏בבקשה אל תיגעו בזה. ‏זה של אבא שלי, זה יקר מאוד.
‏הבנת? ‏-כן.
‏נגעת בזה, נכון? ‏-לא.
‏קמי ואני ישנים פה.
‏פוריו, אתה ונטלי תישנו כאן. ‏יש פה שתי מיטות יחיד.
‏רגע.
‏אני חייבת לישון איתו?
‏אמרת את זה בשילוב של התרגשות ואימה.
‏תקשיב לי ותקשיב לי טוב.
‏אם תסתכל עליי כשאני מתקלחת או מתפשטת,
‏אני אהרוג אותך.
‏אז זו הייתה רק אימה. ‏-זו תהיה חופשה נהדרת.
‏בואי, אראה לך את העיר.
‏ממש יפה פה.
‏זה שום דבר.
‏תודה. ‏-סלבדו.
‏היי, וינס. זה אתה? ‏-היי.
‏זו קמילה.
‏היי, קמילה, נעים להכיר.
‏נראית טוב, ויותר מכול, בת מזל. ‏-איש טוב.
‏יותר מכול, בת מזל. כמובן. ‏-נכון.
‏תודה. ‏-ביי.
‏וינצ'נזו, עבר הרבה זמן. ברוכים הבאים. ‏-תודה.
‏היי, וינס. ‏-יש להם אפילו מוצרלה באפלו.
‏היי.
‏ומי הבחורה היפה הזו? ‏-החברה שלי.
‏ככה אתה מציג אותה בלי להגיד לי קודם?
‏את כזו יפה.
‏נעים להכיר. ‏-העונג כולו שלי.
‏ג'נרו, בוא לפה, וינצ'נזו כאן.
‏מה שלומך? ‏-הכול טוב, ואצלך?
‏הכול בסדר. ‏-ביי, ג'נרו.
‏הם כל כך נחמדים. ‏-נכון.
‏בואי, אראה לך מקום מיוחד.
‏היא ממש יפה. ‏-תני לי להרגיש.
‏בחיי, היא יפה. ‏-נכון?
‏הבד כזה קליל.
‏טוב, אקח אותה.
‏נראה לי שאלבש אותה הערב. ‏-רעיון טוב.
‏אני לא מאמינה ‏שאין שום חדר פנוי בכל אמאלפי.
‏מספיק. אם לא נמצא חדר, אישן פה.
‏אני מכיר מקום יותר נוח מהמדרגות האלה.
‏איפה?
‏אני לא יכולה.
‏אתה יכול לישון? ‏-כן.
‏כבר כמעט נרדמתי, האמת.
‏לפחות יש לנו נוף של חמישה כוכבים.
‏הפעם הראשונה שישנתי ברכב,
‏זה בטח היה בשנות ה-90, אחרי הופעה.
‏אני גם זוכר את הפעם הראשונה שישנתי ברכב.
‏בקורסיקה, בסיטרואן.
‏בלי מושבים מתכווננים.
‏אבל החברה שלי אהבה מחנאות.
‏אז לא היית לבד? הייתה איתך בחורה.
‏קנאה בדיעבד? ‏-לא.
‏איך קראו לה? ‏-פאולה.
‏אתה זוכר.
‏בחייך, הייתי בן 20, כמו וינצ'נזו.
‏לא וינצ'נזו. אל תדבר עליו, בבקשה.
‏אתה בסיטרואן שלך עם פאולה,
‏הוא עם קמילה במיטה שבה עשינו אותו.
‏אלוהים. עכשיו בחיים לא אוכל להירדם.
‏זה מידע שהייתי מעדיף לא לקבל.
‏לילה טוב. ‏-קנאה בדיעבד?
‏מה זה? ‏-מה?
‏זה. ‏-זה?
‏כן.
‏זו משרוקית של סבא שלי. הוא כבר מכיר את זה.
‏היא הייתה אצל סבא שלי ‏ביום שהוא הכיר את סבתא שלי.
‏אז הוא נתן אותה לאבא, והוא הכיר את אימא.
‏יש בה רוק של שלושה דורות של מצילים.
‏רוצה לשרוק בה? ‏-לא. דוחה.
‏היי, וינס, יש פה בחור קריפי שבוהה בי.
‏איפה?
‏הוא ניגש אלינו עכשיו.
‏וינס! מה שלומך?
‏היי! אני בסדר, מה איתך?
‏טוב. ‏-חבר'ה, תכירו את הנס.
‏הוא האח שמעולם לא היה לי.
‏אני האח שהולך להיות מאומץ בקרוב.
‏נעים להכיר אותך. ‏-גם אותך.
‏אנחנו מבלים כל קיץ פה ביחד ‏מאז שהיינו ילדים.
‏קמילה, החברה שלי.
‏נעים להכיר. ‏-גם לי.
‏נטלי.
‏-הנס.
‏תרצה לשתות?
‏כן. ‏-בוא נלך.
‏תמחאו כפיים!
‏אתה בטוח?
‏אנחנו מתכוננים כבר שבועות. ‏אתה זוכר איך זה הולך, כן?
‏כן, כמובן. אבל עכשיו תתרכז. נהיה אדירים!
‏מה הוא עושה? ‏-וינס.
‏אני אחכה בקהל. ‏-לאן לעזאזל אתה הולך?
‏הם נלחמים על המיקרופון. ‏-אני לא יכול לשיר.
‏מחיאות כפיים ל…?
‏וינצ'נזו.
‏קדימה!
‏השיר שאני עומד לשיר, ‏אני מכיר את המילים בעל פה.
‏זה שיר שאני מקשיב לו כל השנה,
‏בזמן שהחברה שלי הייתה בקנדה.
‏קמילה, אני שמח שחזרת.
‏אלוהים, אני לא מאמינה שהוא עושה את זה.
‏גם אני לא, תאמיני לי.
‏זו קמילה. זו היא. ‏-תפסיק.
‏בבקשה, תפסיק.
‏"כל מחשבה שלך, כל צעד שלך
‏כל שתיקה שלך עוד ועוד בכל יום
‏אני מוצא בכל מה שאת עושה ‏אני רואה בכל מה שאת
‏את הבחורה שתמיד חלמתי עליה
‏וכל העולם מסביב יותר צבעוני"
‏זו קמילה.
‏"אין שום קושי כשאת פה"
‏זה מקורי, לא?
‏"את מושלמת, תודה לאל שאת פה" ‏-הוא ממש מוכיח את אהבתו אלייך.
‏"אני פורש ידיים לשמיים וחושב
‏את הכי יפה בעולם" ‏-זו את, קמי.
‏"את הכי יפה עבורי"
‏תודה. ‏-ברבו, וינס.
‏זה היה עבור קמילה. קמי, אני אוהב אותך.
‏תודה לכולם. ‏-קדימה, וינס!
‏מה שאני לא מבין זה,
‏אפילו הלוזר הכי גדול ‏מוצא משהו ברשתות החברתיות.
‏מה אני עושה לא טוב? ‏-אפשר?
‏חסר לך קסם אישי.
‏קסם אישי.
‏האקסית שלי הייתה אומרת אותו דבר.
‏כמה זמן הייתם יחד?
‏יצאנו לדייט פעם אחת.
‏אז זו מערכת היחסים הכי ארוכה שהייתה לך?
‏אולי לא הבנת.
‏עומד לפניך מישהו שמעולם לא אהבו אותו.
‏אבל שיש לו הרבה אהבה להעניק.
‏לרבקה?
‏לא?
‏כולם מסתכלים עליה, ‏אבל היא לא מסתכלת על אף אחד.
‏וזה לוצ'יו, בן הזוג שלי.
‏נעים להכיר. ‏-נעים להכיר אותך.
‏אז ישנתם ברכב?
‏היה מאוחר, לא רצינו להטריח אותך.
‏את מטריחה אותי? זה הבית שלך.
‏יש לך פה אפילו חדר.
‏באמת? אה, החדר ההוא.
‏זה נהדר.
‏פשוט… אסור שווינצ'נזו ידע שאני פה.
‏הנס, הוא בסדר? ‏-כן, הוא בסדר.
‏הוא בקאלה ונטרסקה, עם וינצ'נזו והאחרים.
‏נחמד בקאלה ונטרסקה.
‏זה לא המקום עם הסלעים? ‏-כן.
‏אבל…
‏אירנה, אל תדאגי.
‏עוד אחד.
‏טוב, הדרך פנויה עכשיו.
‏זה כזה קשה. תוריד את הראש.
‏תתכופף, תישאר למטה. טוב, תמשיך.
‏כשמישהו אומר שטויות, את אומרת, "בה…"
‏הבנת? ‏-בה…
‏לפחות היא לומדת מהר.
‏קמי. ‏-מצטערת, אתה צודק.
‏תראו, אנחנו לא חייבים לצלול.
‏למה שלא נצטרף אליהם?
‏יש פה מלא סלעים. ‏יש אחד בצד שמאל ואחד בצד ימין.
‏לא יודעת, לדעתי,
‏עדיף שנעזוב את זה. בוא נלך משם.
‏פנוי פה למטה? ‏-כן, ישר ממול. למה?
‏את מוכנה? ‏-מה?
‏קדימה! ‏-לא!
‏השתגעת? מה אם היה משהו מתחת למים?
‏אני רוצה לעשות איתך הכול, בייבי.
‏תיזהרו!
‏מה אתה עושה?
‏היי, נט! למה את עדיין לובשת חולצה?
‏אנחנו בים, לא בקנדה.
‏עדיף עם חולצה.
‏לא נשרפים, לא נעקצים ממדוזות.
‏יש פה מדוזות? ‏-מי יודע?
‏לעזאזל!
‏אני אלרגי למדוזות.
‏יכולת לומר משהו.
‏מוכנה?
‏כן.
‏יש לי חדשות.
‏בבקשה.
‏תודה. ‏-אין בעד מה.
‏מה? את צוחקת עליי?
‏לא.
‏קיבלתי את האימייל הבוקר.
‏בחייך, בדיוק הציעו לך עבודה כעוזרת הוראה.
‏קמי, זה מדהים.
‏כן, אבל זה אומר עוד שנה בקנדה.
‏כן, אבל זו הזדמנות אדירה.
‏אני יודעת, ממש אדירה.
‏במיוחד כדי לסבך את העניינים אפילו יותר.
‏המקום הזה ובריגיט ‏שכנעו אותי להפסיק להיות נווד.
‏הקיץ הזה שינה את חיי, הוא ניער אותי.
‏זה לא היה באותה השנה ‏שהכרנו את אירנה ורוברטו?
‏כן, נכון.
‏איך וינצ'נזו?
‏הוא כבר גדול.
‏זוכרת שהוא והנס היו נדבקים אלינו?
‏הם כמעט הטרידו אותנו. ‏-כן, כמו אפרוחים קטנים.
‏כמובן, רוברטו תמיד אמר להם משהו, ‏כדי שהם לא יתרחקו. מה זה היה?
‏שאם הם יתרחקו, הם יהפכו לאנשי זאב.
‏יש לכם בית נחמד.
‏אתה מדבר גרמנית.
‏יש הרבה דברים שאתם עוד לא יודעים עליי.
‏הוא אמר שזה בית נחמד.
‏תודה.
‏אם היית רואה אותו לפני 20 שנה… ‏הוא היה מתפרק.
‏אתה זוכר?
‏לא היינו מתקנים אותו… ‏-נהדר.
‏בלי אירנה ורוברטו.
‏נכון.
‏שוב רוברטו.
‏אם תיכנס, אהרוג אותך, פוריו.
‏קדימה, נאחר למסיבה.
‏כן.
‏חמש דקות.
‏את אוהבת את המקום? ‏-הוא נהדר.
‏הם שמו פה אורות.
‏קמי, ראית כמה זה יפה? ‏-תראי, זה יפהפה.
‏תראו, שוטים של לימונצ'לו.
‏וינס, תסלח לי.
‏חכי…
‏איך לעזאזל את עושה את זה?
‏ללכת בעקבים זה יותר גרוע מ… ‏לא יודעת, לעשות שעווה לדוב.
‏זה דימוי מוזר.
‏טוב, תנסי את זה. ‏-בסדר.
‏תצעדי בפסיעות קטנות ‏ואל תכופפי את הברכיים יותר מדי.
‏בסדר.
‏כן. לא.
‏זה לא יעבוד.
‏בואי נקנה סנדלים.
‏זו הדרך להעיר אנשים? ראש עגבנייה.
‏אל תקרא לי ראש עגבנייה. אני מבוגר ממך.
‏תפסיק, ראש מוצרלה.
‏תן לי את המקל, ראש עגבנייה.
‏היי, הנס, העיצוב מחדש שלך ‏עובד טוב בפרופיל שלי.
‏רואה?
‏אבל מה אמרתי לך?
‏מה אמרת לי?
‏בלי מכנסי ברמודה אדומים.
‏אף פעם. ‏-אף פעם.
‏- רבקה אישרה את בקשת החברות שלך -
‏הנס, אני אוהב אותך.
‏מה קרה? ‏-רבקה אישרה את העוקב שלי.
‏נהדר.
‏כן, נהדר, אבל עכשיו אני צריך משפט טוב.
‏אני צריך לכתוב לה משהו… ‏-כן.
‏כן, אבל אתה יודע כמה אנשים ‏כותבים לרבקה כל יום?
‏כמה? ‏-הרבה.
‏הרבה.
‏אז איך תתבלט על פני כל כך הרבה אנשים?
‏אהרוג את האחרים.
‏לא.
‏אתה צריך להגיד לה משהו ‏שאף אחד מעולם לא אמר לה.
‏"ארצה להיות האבא של הילדים שלך."
‏תישן על זה.
‏לא, תודה. ‏-בחייך.
‏חם לך? ‏-לא.
‏אני לא צריכה כלום. ‏-בטוחה?
‏רוצה להצטלם? ‏-לא.
‏נצטלם יחד. ‏-אתם ביחד?
‏לא. ‏-אתה רוצה להצטלם איתה?
‏כן. בואי נעשה את זה, ככה הוא ילך.
‏תודה.
‏תחייכו, חברים.
‏תסתכלו אליי.
‏אדפיס לכם את זה, רק רגע.
‏בבקשה. ‏-תודה רבה.
‏תודה, גבר. ביי.
‏אפשר לראות?
‏לא, זה מטושטש.
‏זה…? ‏-מטושטש.
‏את יודעת מה זה? ‏-בובות.
‏בובות, נכון.
‏תן לי מקל. ‏-לא!
‏יפה לראות כל כך הרבה בנות מאוהבות.
‏אני מבוגר ממך.
‏רוצה לדעת את העתיד של סיפור האהבה שלך?
‏לא, תודה.
‏בחייך, זה עולה רק חמש יורו.
‏טוב, אולי זה יהיה נחמד. אנחנו רוצים.
‏בסדר.
‏בואו נראה מה הקלפים אומרים.
‏בבקשה. ‏-הינה.
‏לעזאזל.
‏מוות. ‏-בר מזל, כרגיל.
‏לא, הקלף הזה רק אומר ‏שהולך להתחולל שינוי גדול.
‏שינוי חיובי?
‏את זה אני לא יודעת.
‏ותוכלי להגיד לנו ‏איפה נהיה בעוד כמה חודשים?
‏בטח שאני יכולה.
‏רחוק מפה.
‏מאוד רחוק.
‏אני חושב שהיא רואה את העבר, לא את העתיד.
‏את מחבבת את הנס?
‏פוריו…
‏וקרעת את זה. מרוצה עכשיו?
‏זו הייתי אני?
‏היי, זו לא בושה. הוא בחור נחמד.
‏את מחבבת אותו.
‏הקיץ הזה,
‏החבר שלי היה אמור לבוא גם.
‏אבל סיפור האהבה שלי מאוד רע, אז…
‏אם היית רבקה,
‏היית יוצאת…
‏מה? ‏-עם מישהו כמוני?
‏לא יודעת.
‏אני לא רבקה.
‏אבל אני חושבת ששווה להכיר אותך.
‏רואה, אם את מנסה מספיק, ‏את יכולה להגיד משהו נחמד לפעמים.
‏אל תתרגל לזה.
‏מה זה? ‏-אל תתרגל לזה.
‏לבשת את החולצה שלי.
‏למה, אסור לי? ‏-כמובן שמותר לך.
‏קמי. ‏-כן?
‏מצאתי עבודה במרכז שירות. ‏-מה?
‏מצאת עבודה?
‏כן. ‏-לא סיפרת לי.
‏רציתי שזו תהיה הפתעה.
‏אני יודע שזו לא עבודת חלומות,
‏אבל לפחות נוכל להרשות לעצמנו בית קטן.
‏אמרתי לאימא, והיא כבר שילמה את המקדמה.
‏אז אם נרצה,
‏נוכל לעבור לגור שם החל מהחודש הבא.
‏זה נחמד.
‏אנחנו צריכים לפצות על כל הזמן שאיבדנו.
‏למה? מה עשיתי?
‏אבל זה לא נורמלי…
‏זה לא נורמלי, זה קיץ, ‏אתה לא יכול לבקש לישון איתי בגלל שקר.
‏באמת קר.
‏אני מרגיש רוח קרה.
‏אל תשאלי.
‏רק נגיד שיש לפוריו יותר מדי אהבה להעניק.
‏למה הפרצוף העצוב?
‏הכול יהיה בסדר.
‏- שקיעה -
‏הבית של המשפחה?
‏באמת?
‏נט, יש אנשים שנולדו עם יותר מזל מאחרים.
‏אתה באמת חושב שרבקה תצא איתך ‏בגלל השטויות שהעלית?
‏לא.
‏חבר'ה, ראיתם את וינצ'נזו? ‏-לא, למה?
‏הוא נעדר כבר שעה, ‏והוא השאיר פה את הטלפון שלו.
‏קמי, תירגעי.
‏הוא בטח מצלם תמונות של הנוף של אמאלפי.
‏פוריו.
‏את רואה אותו?
‏לא.
‏מה נעשה עכשיו?
‏לא יודעת.
‏את יודעת, לא זכרתי כמה זה טוב ‏להתעורר עם מישהו לצדך.
‏אם נרצה,
‏זו תוכל להיות השגרה שלנו.
‏תמיד להיות בחופשה? ‏-לא.
‏נוכל להפסיק להיפגש רק בסופי השבוע.
‏אולי בלי ילדים שישנים בחדר הסמוך.
‏וינצ'נזו יכול לדאוג לעצמו עכשיו.
‏את חייבת לחשוב על עצמך.
‏עלינו.
‏אתה רוצה שנחיה ביחד?
‏את מבינה, אירנה,
‏כשהכרתי אותך,
‏הבנתי שיש עדיין דבר אחד שיכול להפתיע אותי.
‏השגרה.
‏ולחשוב שפעם כל כך פחדתי.
‏הרבה יותר מכמה שאת מפחדת עכשיו.
‏קמי, היי. ‏-אירנה. אני יודעת שאת בסיציליה,
‏אז אני לא רוצה להדאיג אותך,
‏אבל וינס עזב מוקדם בבוקר והוא עוד לא חזר.
‏סליחה, אני לא… את יכולה להסביר לי?
‏לא מוצאות אותו, אנחנו…
‏מה זאת אומרת, אתן לא מוצאות אותו? ‏וינצ'נזו.
‏אני לא יודעת מה לעשות. ‏-אני באה, אני באמאלפי.
‏וינס! וינצ'נזו!
‏ראית אותו? ‏-לא.
‏מה זאת אומרת, לא? ‏-מה עושים עכשיו?
‏בואו נתפצל, בסדר?
‏כן.
‏אני אלך מפה.
‏אני לא מרגישה טוב. ‏-וינס!
‏שימו לב בבקשה, ילד עם לקות ראייה נעדר.
‏קוראים לו וינצ'נזו, יש לו שיער חום,
‏והוא לובש חולצה לבנה ומשקפי שמש.
‏בבקשה תגיעו לנמל אם יש לכם מידע כלשהו.
‏וינצ'נזו!
‏וינצ'נזו.
‏וינצ'נזו!
‏גם פה אין כלום.
‏וינצ'נזו!
‏אוי, אהוב שלי.
‏אלוהים. ‏-מה את עושה פה?
‏דאגנו לך. ‏-איפה היית?
‏גם את? לא קרה כלום.
‏למה את לא בסיציליה עם לוצ'יו?
‏גם הוא מחפש אותך. ‏-גם לוצ'יו?
‏פחדנו למוות.
‏למה לא התקשרת אליי? אתה יודע את המספר שלי.
‏אלוהים, הייתי מוצא את הדרך.
‏זה היה לוקח קצת יותר זמן, ‏אבל הייתי מגיע הביתה.
‏הינה, הבאתי את הטלפון שלך. ‏-טוב.
‏הינה, זו הייתה אמורה להיות הפתעה.
‏לא, תניחי לו.
‏זה רק יגרום לו להרגיש רע יותר.
‏למה הוא מתנהג ככה?
‏למה אני לא יכול להיות ‏בחופשה נורמלית מזדיינת
‏בלי שכולם ידאגו לי?
‏זו הפעם הראשונה ששמעתי אותך מקלל ‏מאז שאני מכיר אותך.
‏אתה בטוח שאתה בסדר?
‏פוריו, גם אתה? בבקשה, אני בסדר, טוב? ‏תפסיק לשאול אותי.
‏אתה יודע איך אימא שלך.
‏היא מתעוררת בבוקר, קוראת את ההורוסקופ שלך,
‏ואם כתוב, "מכשולים אפשריים", היא נלחצת.
‏אני יודע, אני מצפה לזה מאימא שלי, ‏אבל לא מקמילה.
‏אני לא יכול להיות עם בחורה שמתקשרת למשטרה ‏כשאני לא נמצא עשר דקות.
‏היי, וי…
‏ידעת שהלב של הלווייתן הכחול
‏יכול להגיע למשקל של 200 קילו?
‏מה זה קשור לזה?
‏כלום. סתם להסיח את דעתך.
‏אתה מוכן להיזהר? אתה מפחיד אותי. ‏אתה תחתוך את היד שלך.
‏אם היית אומר לי, "תן לי לעשות את זה", ‏היית מחליף את התפוח הזה.
‏אני מבין אותה.
‏כשהכרתי אותך, ‏הייתי צריך זמן להבין איך להתנהל איתך.
‏תן לה זמן.
‏למה שלא תצא איתה לארוחת ערב? ‏אנחנו נצא עם הנס.
‏אתה לא אומר רק שטויות למרות הכול.
‏וינס, הלב שלי גדול כמו לב של לווייתן כחול.
‏זה יהיה 50 יורו, בכל אופן. ‏-קח את זה.
‏פגעתי בך? ‏-פגעת בי.
‏חיכיתי ליום הזה כל חיי.
‏היום בו הברווזון המכוער יהפוך לברבור נהדר.
‏תמיד ידעתי את זה.
‏מעולם לא פקפקתי בפוטנציאל האסתטי שלי, ‏לא לרגע.
‏ידעתי שבהרף עין,
‏הגוף שלי יהפוך למוקד משיכה ‏עבור נשים חושניות.
‏ארוחת גורמה ‏לתיאבון המיני חסר המעצורים שלהן.
‏אבל אני מרגיש כמו טמבל בזה, חבר'ה.
‏אני שמחה שאמרת את זה.
‏סגנון הצ'יטה לא הולם אותך…
‏זה.
‏ותוריד את המשרוקית.
‏ויום אחד… ‏-לא, חכה.
‏הוא קם ו… ‏-כן, והעץ נשבר,
‏והוא נתקע שם במשך שעות ‏עם רגל אחת למטה ואחת למעלה.
‏כל הזמן הזה? ‏-כן!
‏מה? למה? ‏-סתם ככה.
‏מה? ‏-רבקה מגיעה
‏ואני מזיע וודקה בטעם מלון.
‏מה לעשות?
‏לך. ‏-שאלך?
‏כן. ‏-לך.
‏אעמיד פנים שאני מדבר בטלפון ואתקרב.
‏זה יעבוד? ‏-כן.
‏נט, תני לי את הטלפון שלך, שאראה עשיר יותר.
‏מה? ‏-תני לי את הטלפון שלך.
‏תודה. ‏-מה עם זה?
‏מצאתי את זה בשידת לילה של אבא של וינצ'נזו.
‏אני אחזיר את זה. ‏-פוריו!
‏נלך לרקוד.
‏לא. ‏-למה לא? רק קצת…
‏כי בחורים רעים גורמים לבעיות רעות. ‏-מה?
‏בחורים רעים גורמים לבעיות רעות.
‏זה משהו שמישהו אמר לך פעם על בחורים קנדים…
‏תסמכי עליי. בואי.
‏בואי, רק ריקוד אחד. ‏-בסדר.
‏עשינו עסק? ‏-עשינו עסק.
‏היי, סליחה, אני…
‏זה מרגיש כאילו אנחנו במסעדה, אני נשבעת.
‏את משוחדת, זה לא נחשב.
‏תראה, וינס,
‏רציתי להגיד לך משהו.
‏יש לי…
‏מישהו שר בגן?
‏נראה לי.
‏עבור לבית הבא. יום הולדת שמח, גבר!
‏יום הולדת שמח, פרנצ'סקו! ‏-יום הולדת שמח!
‏תודה. השם הוא וינצ'נזו, דרך אגב.
‏וינצ'נזו.
‏מה לעזאזל? ‏-יום הולדת שמח, וינס.
‏תודה. ‏-יום הולדת שמח.
‏תודה רבה, כולם.
‏תודה. ‏-יום הולדת שמח!
‏תנגנו משהו! הבאתי את כל המועדון אליך.
‏יום הולדת שמח, וינס.
‏תודה רבה, כולם!
‏וזה נגמר.
‏לא ייאמן.
‏נט, קחי חתיכת עוגה, היא טעימה.
‏מצטער. ‏-אתה מחייך?
‏את רוצה מלחמה?
‏אתה התחלת! ‏-לא! טוב, אני נכנע.
‏אתה נכנע?
‏אין לי חברה.
‏אין לי עבודה.
‏ואני גר עם ההורים שלי.
‏אני פה, והחלומות שלי שם.
‏ובאמצע, יש לבה לוהטת, כמו ב"שר הטבעות".
‏אבל אין לך את הטבעת הזו, וינס, ‏כי אתה לא פרודו.
‏לא.
‏-ואני לא גנדלף.
‏כמובן שלא. ‏-טוב, הוא, היא…
‏פו, תקשיב לי.
‏נמצא את הטבעת הזו ביחד, בסדר?
‏תודה. ‏-אין בעד מה.
‏לא עשית את זה עכשיו.
‏בסדר.
‏חבר'ה.
‏קדימה, להתעורר.
‏תתעוררו, הגיע זמן ללכת לחוף. קדימה, קומו.
‏קדימה, חבר'ה.
‏בואו נלך. ‏-אבא.
‏לא ידעתי שאתה בא.
‏יום הולדת שמח, וינצ'נזינו.
‏תודה.
‏בוא, אכיר לך את קמילה. קמי!
‏כן.
‏היי. נעים מאוד להכיר אותך, קמילה.
‏היא המשוגעת שבחרה לסבול אותי.
‏ואני האבא הנוראי שמנסה לפצות על זה.
‏רוברטו.
‏אירנה. רציתי להפתיע את וינצ'נזו.
‏נראה לי שהפתעת את כולם.
‏הוא… לוצ'יו, בן הזוג שלי.
‏"בן זוג" נשמע כמו גבר בן 50 ומשהו, ‏אבל זה בסדר.
‏נעים להכיר אותך. ‏-היי.
‏אלך להכין קפה.
‏יום הולדת שמח, מותק. ‏-תודה, אימא.
‏לוצ'יו ואני הבאנו לך מתנה.
‏באמת?
‏אני מרגיש שזה נעליים.
‏אלו נעלי קנבס.
‏גם אני הבאתי לך מתנה.
‏אבל כבר נתת לי להשתמש בבית. ‏-תפתח את זה.
‏מה זה? ‏-משקפיים חכמים.
‏שיהפכו את חייך לקלים.
‏הם מזהים צבעים, קוראים שלטים, הם…
‏גם מאוד נוחים, מתאימים לחוף הים.
‏כן.
‏למה שלא נצא לשיט ביחד?
‏בטוח שאנחנו בכיוון הנכון?
‏האמת שאין לי מושג.
‏אני פשוט…
‏הולך עם האינסטינקטים שלי. ‏-טוב.
‏רוצה לנסות?
‏כן, תן לי לנסות. ‏-טוב.
‏לאן לכוון? ‏-ישר קדימה.
‏ישר קדימה, בלי לפנות. ‏-אפשר לפנות.
‏קצת שמאלה, קצת ימינה. ‏-רנדומלי, הבנתי.
‏זהירות, רמזור!
‏תהיה רציני. ‏-אני רציני.
‏אל תגביר מהירות. ‏אחרי מי אנחנו רודפים, וינס?
‏נרים כוסית לחברים הנפלאים האלו.
‏לחיים!
‏וינס, לעשרים השנים שלך.
‏וגם לשלך, הן עוד לא נגמרו.
‏אתה לא תתחמק, אני רוצה נאום.
‏טוב, נרים כוסית…
‏לרכבות שאנו לוקחים בטעות, ומובילות אותנו ‏למקומות שלא ציפינו להגיע אליהם.
‏לחיים!
‏ולאלו שאתה יורד מהן בתחנה הלא נכונה.
‏נרים כוסית גם לפוריו,
‏כי רבקה החליטה סוף סוף להיפגש איתו.
‏אתה צוחק?
‏לא, הזמנתי אותה לארוחת ערב והיא הסכימה.
‏תוכל להחזיק את זה לרגע?
‏כן.
‏הוא קפץ?
‏קדימה, פוריו!
‏ברבו!
‏ספרי לי על הנס.
‏ראיתי אתכם הבוקר בג'קוזי.
‏התנשקתם? ‏-כן.
‏אבל זו הייתה נשיקה ‏מהסוג שמתנשקים אחרי שלושה משקאות.
‏בלי ספק, אין לזה משמעות עבורו, אז…
‏אני רואה אותך.
‏תגידי את האמת, בין אחד לחמישה כוכבים, ‏כמה תיתני לי?
‏לא יודעת, אתה לא מלון.
‏אני יודע, אבל כשאת מסתכלת עליי, ‏היית חושבת,
‏"סקסי, הייתי רוכבת עליו כל הלילה",
‏"חמוד, אני רוצה להכיר אותו לסבתא שלי",
‏או, "איזה תירוץ להמציא כדי לברוח מפה?"
‏פוריו, תקשיב, פשוט תנשום.
‏מה מהשלוש?
‏אפשר להגיד לך משהו? ‏המשרוקית שלך הייתה מגניבה.
‏באמת? ‏-לא, היא הייתה נוראית.
‏אבל זה היה חמוד כמה שהיא הייתה חשובה לך.
‏קמע המזל שלך.
‏וזה חבל שאתה לא עונד אותה ‏בגלל מישהי שלא מחבבת אותך.
‏את כל כך מרירה שאני מקבל אולקוס.
‏אז ביי. ‏-ביי.
‏לחיים. ‏-שהכוסות ייגעו.
‏תודה.
‏תודה ‏-תודה.
‏סליחה.
‏הזמנתי פיצה פפרוני.
‏זה הפפרוני, גברתי.
‏הוא צודק. ‏-באמת?
‏זה פפרוני.
‏אצלכם פפרוני זה סלמי, נכון? ‏-כן.
‏זה פפרוני אצלנו. זה טוב. ‏-כן?
‏אז אמרתי שהיינו ביוון בקיץ שעבר.
‏ביכטה שלי.
‏חבר שלי, ג'ורג'יו, גם הוזמן.
‏איזה ג'ורג'יו?
‏ארמני.
‏פוריו, אתה מגזים.
‏טוב, תתקשר אליו.
‏עכשיו? ‏-כן.
‏כן, למה שלא תתקשר אליו?
‏שמעתי שהוא בחופשה פה. הוא חבר שלך, אז…
‏אולי נוכל לשחות בבריכה שלו. ‏-בבקשה.
‏לשחות. ‏-כן.
‏אתם יודעים איך זה. הוא המלך ג'ורג'יו.
‏יש לו תצוגות אופנה, עסקים מסביב לעולם.
‏הוא בטח בארוחת ערב עכשיו.
‏או ישן, אולי.
‏בכל מקרה אין לי סוללה בטלפון.
‏הטלפון מת? ‏-כן, הוא כבוי.
‏הוא מת. חבל.
‏מת. ‏-כן, הוא מת.
‏בייבי.
‏בייבי, לא.
‏חתיכת מנוולת!
‏פוריו.
‏די. ‏-המלך ג'ורג'יו?
‏היה קשה לא לצחוק.
‏חבר'ה, אני צריכה ללכת.
‏כבר? ‏-כן.
‏בייבי? כן.
‏כן, תודה.
‏לא, בלי מנה ראשונה בשבילי.
‏טוב, ביי, בייבי.
‏הולכת לעוד ארוחת ערב?
‏כן, הייתי צריכה לקבוע שתיים להערב.
‏אז ביי.
‏ביי. ‏-ביי.
‏ביי? רבקה.
‏סליחה, רבקה.
‏רציתי רק להגיד לך
‏שמחר בבוקר ניסע לפיורד באופניים,
‏ואפשר לראות משם את השקיעה הכי יפה באמאלפי.
‏תהיתי אם תרצי…
‏מחר בבוקר בשקיעה? ‏-לא!
‏נכון, אנחנו הולכים לראות את הזריחה.
‏תקשיב, תוכל לשלם על המנה שלי?
‏שאשלם על… בטח. ‏-כן.
‏תודה לך. ‏-זה בסדר.
‏ביי. ‏-ביי.
‏לעזאזל עם זה.
‏לעזאזל.
‏ארבעים וחמש דקות.
‏בשביל מה?
‏בשביל שהיא תכיר אותי ותעזוב אותי.
‏אני צריך לעזוב אתכם גם, חבר'ה.
‏בחייך. ‏-אני יודע, הזמינו אותי
‏למסיבת יום הולדת של חבר, שכחתי מזה.
‏נקבע בחצות בכיכר?
‏טוב. ‏-נתראה מאוחר יותר.
‏אני אולי לא מקסים כמו הנס,
‏אבל אני קצת יותר אמין.
‏מה אתה עושה פה?
‏נט, אני לא מבין כלום בבנות…
‏אבל אני יודע משהו על בנים.
‏זה לא מה שאת חושבת.
‏איזו חופשה מחורבנת. ‏-כן.
‏אנחנו הולכות לעשות קניות. נתראה כשתחזרו.
‏טוב, ביי, יקירי.
‏בגדים יפים.
‏למקרה שהיא תבוא.
‏פוריו, היא חברה של הנס, ‏אז לא הייתי בונה על זה.
‏בנות.
‏אני הוזה, או שאתן רואות אותה גם?
‏אנחנו רואות אותה גם. ‏-נט, את חייבת לבוא איתנו, בבקשה.
‏אני צריך מישהו שיצחק מהבדיחות שלי.
‏נט.
‏נט, בבקשה.
‏אשלם לך.
‏תשלם לי? ‏-אשלם לך.
‏נלך לרכוב על אופניים.
‏לא, בבקשה. ‏-קמי.
‏הוא אמר שזה מקום מדהים שלא נראה שוב.
‏בחייך. מה הבעיה? ‏-וינצ'נזו אמר שהוא יצטרף אלינו.
‏אז מה?
‏זה משהו שהוא לא יכול לעשות. ‏-הוא לא יכול, אז את לא תעשי את זה?
‏אין לנו אופניים. ‏-הנס, יש לך עוד אופניים?
‏היי. כן.
‏היי, רבקה. ‏-היי, פוריו.
‏אתן באות גם?
‏מסתבר שכן.
‏טוב, בואו נלך.
‏נט? ‏-כן?
‏תני לי קצת מים, בבקשה. אני מתה. ‏-בטח.
‏עצרי.
‏יש לנו מזל, זה יום מקסים.
‏זה אוגוסט באמאלי, למה ציפית?
‏תוכל לסחוב את התיק שלי? ‏-בטח.
‏תודה, אני לא רוצה שיהיו לי פסי שיזוף.
‏דיברת עם וינס על העבודה בקנדה?
‏רציתי לעשות את זה בארוחת ערב, אבל…
‏שמת לב שאת מסיימת כל משפט שלך ב"אבל"?
‏בחייך, בוא נלך עם וינצ'נזו ורוברטו. ‏יהיה כיף.
‏לא, לכי את. אני אפגש עם חבר.
‏לא ידעתי שיש לך חברים באמאלפי.
‏הוא קולגה.
‏הוא גם נמצא פה בחופשה.
‏בטוח שהכול בסדר?
‏מה אם אשאל אותך אותו הדבר?
‏האחרון שנכנס משלם על המשקאות.
‏קדימה!
‏קדימה, כבר רצתם.
‏מוזר להשתכר עם ההורים שלך.
‏מוזר גם להיות מאופק.
‏אני הולכת לשירותים.
‏למה עזבת?
‏לא יכולתי לעמוד בזה, וינס.
‏כל כך פחדתי שלא אהיה אבא טוב,
‏שבסוף לא הייתי אבא בכלל.
‏אני גם מפחד לפעמים, אבל אני לא עוזב.
‏וכשאני רוצה לעשות משהו, ‏אני נותן את כל כולי
‏ומנסה כל דבר כדי שזה יקרה.
‏אני לא מחפש תוכנית חלופית.
‏התגעגעתי אליך מאוד.
‏זה היה קשה.
‏אני יודע.
‏אני לא חושב שאתה יודע.
‏השתמשת באפליקציה ‏כדי לערוך את התמונות, נכון?
‏לא.
‏הורדתי 20 קילו בשלושה חודשים.
‏חשבתי שזה ישפר את החיים שלי,
‏אבל זה לא קרה.
‏לפני זה, בחור אחד מתוך אלף היה מסתכל עליי,
‏לפחות היה רוצה אותי בגלל מי שאני.
‏החבילה המלאה.
‏נכון שכולם מסתכלים עליי עכשיו…
‏אבל הם מסתכלים עליי כי אני נראית טוב,
‏ולא אכפת להם משום דבר אחר.
‏כמו האקס שלי.
‏מה הוא עשה?
‏בגד בי וזרק אותי.
‏בואו נלך לשם.
‏אבל העבר לא נעלם.
‏אתה לא היחיד שרוצה להתחבא.
‏אין ספק שהיית שמנמנה יותר,
‏אבל יש לי תחושה שהיית גם פחות ביצ'ית.
‏יש לך את המספר שלה? אולי אוכל…
‏אל תעשי את זה שוב בחיים.
‏זה יותר טוב.
‏שלום.
‏בוא לפה, בחייך. יש פה יין נהדר.
‏יפה פה.
‏רבלו 2013.
‏אשתה את זה.
‏מצטער, אני עדיין עם חבר שלי.
‏נתראה מאוחר יותר, בסדר?
‏טוב, ביי.
‏בוא.
‏היי, קמי, אנחנו יוצאים לשיט עם אבא שלי ‏בסוף השבוע, את באה?
‏בכל מקרה, אני תכף חוזר. סיימת עם הקניות?
‏אוכל להצטרף, אם תרצי.
‏היי, בייבי.
‏נשמע טוב. נוכל לדבר על זה מאוחר יותר.
‏האמת שזה לוקח יותר זמן משציפיתי.
‏נט מדדה כבר אלף שמלות,
‏אבל היא לא אוהבת אף אחת מהן,
‏אז זה קצת קשה, וגם התרחקנו.
‏נראה לי שעדיף שניפגש מאוחר יותר בבית.
‏מה דעתך?
‏נשיקות.
‏פוריו.
‏תעמוד בקצב, קדימה.
‏קל לך להגיד.
‏רוצה לעשות תמונה?
‏כן, בטח.
‏אפשר לעמוד פה, יש פה תאורה טובה. ‏-התכוונתי שתצלם תמונה שלי.
‏אה, שאני אצלם… ‏-כן.
‏בטח, אצלם.
‏תתרחק.
‏שיראו גם את הגשר.
‏במאונך, אחרת לא אוכל להעלות את זה.
‏הגשר הוא אופקי, אם אצלם במאונך…
‏תשכב על האדמה.
‏אז אני צריך…
‏בטח. ‏-טוב.
‏את נראית יפהפייה. בבקשה.
‏זה נורא.
‏לא יכולה להעלות את זה.
‏אז תצלמי את עצמך.
‏סליחה?
‏תעשי את זה בעצמך, אם את לא אוהבת את שלי.
‏מה הבעיה שלך?
‏יש לי הרבה בעיות.
‏הבעיה הכי גדולה היא ‏שאני תמיד מתאהב בכלבות.
‏זו לא אשמתך, האמת שזו בעיה שלי.
‏עשיתי כל שביכולתי כדי שתחבבי אותי.
‏תראי מה לעזאזל אני לובש.
‏בחיים לא לבשתי מוקסינים, ‏ואנחנו רוכבים על אופניים!
‏כל זה בשביל כלבה כמוך. ברצינות.
‏מה לעזאזל. ‏-היי.
‏עזוב אותי. ‏-את יכולה להעלות את התמונה, היא נחמדה.
‏את יכולה…
‏פוריו, מה הבעיה שלך?
‏ביקשתי ממך לא לדפוק את זה. המסיבה שלה מחר.
‏פוריו סוף סוף גידל ביצים, ‏ואתה דואג למסיבה?
‏כן.
‏טוב.
‏זה מה שמאכזב אותך.
‏לא אכפת לך מאף אחד.
‏נט, אני לא יכול לפתור לך את הבעיות.
‏אולי הנשיקה הזו הייתה יותר משמעותית עבורך ‏מאשר עבורי. מה אני יכול לעשות?
‏יקירי?
‏לוצ'יו?
‏אלוהים.
‏פספסת משהו ממש נחמד.
‏אבל אני שמחה שלא היית שם, כי…
‏לא שתיתי כל כך הרבה ‏אפילו במסיבת הרווקות שלי.
‏הראש שלי מסתובב כמו קרוסלה.
‏אבל זו לא הייתי רק אני.
‏רוברטו ווינצ'נזו גם שתו.
‏והם צחקו.
‏יקירי, איפה אתה?
‏לוצ'יו?
‏פוריו? ‏-מה?
‏רבקה אמרה לך להתחפף?
‏אתה יכול לדעת איך אנשים מרגישים ‏לפי איך שהם מתיישבים?
‏תן לי את משקפי השמש, אקח אותך לאנשהו.
‏לא, וינס, אין לי חשק. ‏-קדימה, סמוך עליי.
‏טוב, אבל תן לי להחליף בגדים. ‏מרגיש אידיוט כשאני לבוש ככה.
‏מה היא אמרה? ‏-לא יודע.
‏אני מוריד את הדבק, זה מעצבן אותי.
‏לא, תשאיר את זה. תחזיר את המשקפיים.
‏אם תישאר לצדי, לא תיתקל בכלום, סמוך עליי.
‏אתה רק צריך להתמקד בכל השאר.
‏מה זה, כל השאר?
‏פו, תקשיב, מאז שאני מכיר אותך,
‏היית אובססיבי לעובדה ‏שאתה לא מצליח למצוא את הבחורה הנכונה,
‏שהיא לא קיימת, שאתה לוזר.
‏זו עובדה. ‏-בסדר.
‏אבל איך אתה מחפש אותה?
‏איך אני אמור? כמו כולם.
‏בדיוק, אתה מחפש מישהי שנחמד להסתכל עליה.
‏אז מה אני אמור לעשות? ‏-נסה להתמקד בחושים האחרים,
‏לא רק בזה שהכי קל לך.
‏השיטה שלך בכל מקרה לא עובדת.
‏טוב, אבל אל תצחק עליי.
‏זהירות.
‏אל תדאג, אהיה שם בעוד שתי דקות.
‏מה הקול של הבחורה הזו אומר לך?
‏איזו בחורה?
‏אתה לא קולט. בחורה עם קול יפהפה
‏בדיוק חלפה על פנינו, ולא קלטת את זה.
‏אתה יודע כמה אפשר להבין
‏מגוון הקול של בחורה?
‏לא.
‏אפשר להבין הרבה. ‏אם היא מגמגמת, היא חסרת ביטחון.
‏מהטון שלה, ‏אפשר להבין אם היא שמחה או עצובה.
‏מהאינטונציה אפשר להבין אם אפשר לסמוך עליה.
‏אם היא אומרת מה שהיא מרגישה ‏בלי לחפש את המילים הנכונות…
‏מאוד פואטי, אבל אין לי את הכישרון הזה. ‏לך יש.
‏אבל זה לא נכון. ‏-היי, חבר'ה.
‏היי.
‏תן לי לתת לך נשיקה.
‏תגיד לקמילה שהיא יכולה ‏להשאיר אצלה את האופניים עד לסוף החופשה.
‏האופניים? ‏-כן, האופניים.
‏אלו שהיא לקחה כדי לנסוע עם הבנים.
‏אילו אופניים?
‏זה היה משהו שלא יכולנו לעשות ביחד.
‏אז מה? ‏-ידעתי שתרגיש רע לגבי זה.
‏אבל עדיין יכולת לספר לי.
‏פשוט תספרי לי, קמי. ‏כי היום זה האופניים, מחר זה יהיה משהו אחר.
‏כמה בולשיט נספר אחד לשנייה?
‏אתה צודק, אני טעיתי. יכולתי לספר לך.
‏אבל אתה תמיד מעמיד פנים שהכול נורמלי,
‏כשזה לא נורמלי.
‏מצטערת.
‏אם אנחנו רוצים להיות ביחד, ‏חייבים לספר אחד לשנייה הכול.
‏אתה צודק. חייבים לספר אחד לשנייה הכול.
‏פרופסור באוניברסיטה הציע לי ‏לעבוד בשבילו כעוזרת.
‏לעשות קצת מחקר.
‏אבל זה אומר שאישאר עוד שנה בקנדה.
‏רציתי לספר לך, נשבעת, ניסיתי הרבה פעמים,
‏אבל היית כל כך שמח על העבודה ‏שאירנה מצאה לך,
‏ותכננת את כל הפרטים,
‏אבל שכחת לשאול אותי משהו בסיסי.
‏מה אני חושבת על זה.
‏את לא רוצה מחויבות, קמי?
‏משהו נטול הקרבה, סיפור בלי…
‏זה מה שאמרת מאז שהגעת לפה.
‏כל זמן שהיינו בנפרד, הכול עבד טוב, ‏אבל עכשיו…
‏אני פשוט לא רוצה שהכול יהיה מתוכנן.
‏אני לא מדמיינת אותנו זקנים.
‏אני לא רוצה לדעת איפה נהיה, מה נעשה,
‏כי זה אומר שלא עצרנו לחיות.
‏שהלכנו במסלול מתוכנן מראש,
‏ואני לא רוצה שככה יהיו החיים שלי.
‏אני שונאת את הבלתי צפוי, אתה יודע.
‏זה גורם לי להתחרפן.
‏אבל לפחות זה מאלץ אותך לשנות כיוון,
‏לשאול את עצמך מה אתה באמת רוצה.
‏אתה באמת רוצה את זה?
‏זו באמת הדירה שאת חוששת ממנה?
‏למה את לא אומרת לי את האמת?
‏את חוששת מלחיות איתי.
‏רוצה לדעת מה אני חושבת? שאתה לא הוגן.
‏עברו חודשים מאז שנישקתי מישהו… לא.
‏בלילה ההוא, נפתחתי בפניך. לא, זה לא עובד.
‏הכול רק משחק בשבילך. זהו זה.
‏אבל זה לא משחק.
‏זה מה שרציתי לומר לך. ‏-מה רצית לומר לי?
‏כלום. חיפשתי את הנס.
‏הוא יגיע מאוחר יותר. ‏-בסדר.
‏בואי פנימה, אכין לך קפה.
‏בסדר.
‏תיזהרי.
‏אני גרמנייה, אבל אני יודעת להכין קפה ‏יותר טוב מהנפוליטנים.
‏כן.
‏חסרה לי חתיכה.
‏הוא נראה שמח.
‏כן, זו הייתה החברה שהייתה לו…
‏תודה.
‏הם הכירו במסיבת חוף,
‏והם עברו לגור ביחד בברלין חודש לאחר מכן.
‏לא היה אפשר לעצור אותם.
‏מעולם לא ראיתי את הנס מאושר יותר.
‏ואז יום אחד, הוא התעורר והיא נעלמה.
‏הדברים שלה עוד היו שם, אבל היא לא.
‏למה היא עזבה?
‏הם חשבו שהקסם של הקיץ ‏יוכל להפוך לשגרה שלהם,
‏אבל זה לא עבד.
‏ומאז היום ההוא, ‏הנס לא נתן לאף אחד להתקרב אליו.
‏הוא תמיד אומר שקיץ הוא הונאה
‏כדי לגרום לדברים להיראות יותר טוב ‏מכפי שהם באמת.
‏היי.
‏הנישואים שלי התחילו גם ברומן של קיץ.
‏אבל היה לנו מזל.
‏הקיץ הזה עדיין נמשך.
‏עברו 20 שנה.
‏הרגשת פעם אבוד בצומת דרכים, ‏בלי לדעת לאיזה כיוון לפנות?
‏ככה בדיוק אני מרגיש עם קמילה.
‏זה מה שקורה בין אימא שלך לביני.
‏היינו אמורים לנסוע לסיציליה, ‏אבל היא הייתה מאוד חרדה,
‏אז החלטתי לבוא לפה, לאמאלפי.
‏רציתי להציע לה נישואים.
‏אתה רוצה להתחתן עם אימא שלי? ‏-כן.
‏ורציתי לעשות את זה פה.
‏רציתי שהיא תחלוק את הרגע הזה איתך.
‏בכל אופן…
‏מספיק לדבר על שברון לב של זקנים.
‏בוא נדבר עליך במקום.
‏למה אף אחד לא סומך עליי?
‏אני מבינה אותך טוב יותר משנדמה לך.
‏יש לך הרבה חלומות.
‏היו לי גם הרבה, כשהייתי בגילך.
‏הייתי צריכה לוותר על הרבה מהחלומות שלי ‏כדי לטפל בווינצ'נזו,
‏אבל לא הייתה לי ברירה, מאחר והוא הבן שלי.
‏עבורך, זה שונה.
‏קשה לחיות עם וינצ'נזו. זו דרך קשה ללכת בה.
‏לבחור לחיות עם אדם עיוור,
‏מעט אנשים מצליחים לעשות זאת.
‏אני לא יודעת אם אני אחת מהם.
‏וינצ'נזו סבל כבר מספיק כשאבא שלו עזב.
‏אם תחליטי להיות איתו,
‏אבל אז תחליטי להתרחק, מכל סיבה שהיא,
‏זה יהיה משהו שהוא לא יוכל לשאת.
‏ואת תסתכני בלהתחרט על הרבה דברים.
‏שחררי מכל הספקות והפחדים. ‏קדימה, את יכולה לעשות זאת.
‏אם וינצ'נזו מרגיש שאת לא בוטחת בו, ‏אתם לא תתקדמו לשום מקום.
‏אני יודעת שאני לא דוגמה טובה ‏למישהי שבוטחת.
‏אני אימא, זה התירוץ שלי.
‏אבל אם אתם לא סומכים אחד על השנייה, ‏כל השאר מתפרק.
‏וינצ'נזו. ‏-לוצ'יו.
‏הוא אומר שהם הולכים לצלול.
‏לצלול?
‏כזה מגניב!
‏זה נהדר!
‏קדימה.
‏כתפייה אחת, ושנייה.
‏בסדר.
‏אם אימא תראה אותי…
‏אם היא תראה אותי…
‏הינה הווסת.
‏תן לי יד. זהו זה.
‏תשאיר את זה בפה שלך כל הזמן. אל תשחרר מזה.
‏ככה? ‏-כן, ככה.
‏יופי.
‏אתה בסדר? ‏-כן.
‏כן. כמה זה עמוק?
‏שמונה או עשרה מטרים.
‏תזכור מה שדיברנו עליו.
‏נופלים לאחור, ‏נכנסים למים ושום דבר רע לא יקרה.
‏כן. ‏-בסדר.
‏יודע מה?
‏זה לא רק מה שאימא שלך חושבת.
‏כל אדם הגיוני היה חושב ‏שמה שאנחנו עומדים לעשות
‏זה דבר די מסוכן.
‏זו בדיוק הסיבה שאני רוצה לעשות את זה.
‏אתה מוכן? קדימה.
‏מסכה.
‏בסדר.
‏אספור עד שלוש.
‏מוכן?
‏אחת, שתיים, ושלוש.
‏זה היה מדהים.
‏אני נשבע.
‏הייתה דממה מדהימה.
‏ויכולתי להרגיש את הלחץ של הים,
‏יכולתי להרגיש את הטמפרטורות יורדות…
‏זה היה משוגע.
‏לא פחדת? ‏-בכלל לא.
‏וינצ'נזו.
‏מתוק.
‏אתה בסדר?
‏אני מרגיש נהדר. זה אחד הדברים הכי טובים ‏שאי פעם עשיתי, נשבע.
‏הייתי מודאגת כל היום.
‏השתגעת? לקחת את וינצ'נזו לצלול?
‏אימא, אל תתחילי. הכול היה בסדר, אל תדאגי.
‏אתה יודע כמה אני חרדה, ואתה עושה לי את זה?
‏אבל הכול הלך בסדר.
‏רק רציתי שינסה משהו חדש.
‏וינצ'נזו הוא לא הבן שלך. ‏אין לך זכות להחליט מה נכון עבורו.
‏האמת שלאף אחד אין זכות ‏להחליט מה נכון עבורו.
‏נדבר על זה אחר כך.
‏היית חסר אחריות. הדאגת אותה.
‏אבא, גם אתה? היינו מאוד זהירים.
‏מה אם רציתי לקחת סיכון לשם שינוי?
‏אין בעיה.
‏אבל לא על חשבון השקט הנפשי ‏של אלו שאוהבים אותך.
‏לוצ'יו החליט בשביל כולם. ‏-אני החלטתי, בסדר?
‏אני לא צריך שאף אחד יחליט בשבילי.
‏כמו שאני לא צריך משקפיים ‏שיזכירו לי את מה שאין לי.
‏העובדה היא שמעולם לא קיבלת ‏את העובדה שאני עיוור,
‏והנוכחות שלך רק מזכירה לי את זה.
‏היי, קמי.
‏היום הוא יום מיוחד עבורי,
‏כי היום הבנתי כמה זה חשוב להיות חופשי
‏לעשות מה שאתה רוצה ‏בלי לדאוג להוות נטל על אחרים.
‏אני יודע כמה העבודה הזו חשובה לך,
‏ולכן אני רוצה שתיקחי אותה.
‏כי אחרי זה, ‏יהיו עוד הרבה דברים שתרצי לעשות,
‏שאני רק אפריע לך בהם.
‏אני אסתדר, כמו תמיד.
‏אני תמיד מוצא דרך לעשות כל דבר.
‏ואני רגיל להתנגש בדברים שמכאיבים.
‏אני הכי גרועה שיש במערכות יחסים.
‏כל מערכות היחסים שלי הסתיימו בצורה רעה.
‏תמיד.
‏אבל הסיפור שלך יכול להסתיים אחרת.
‏את יכולה להציל את זה.
‏מה, במרחק 20 אלף קילומטר?
‏אתה יודע כמה קשה לסיים קשר?
‏עשיתי כל מה שיכולתי עם קמילה, ‏אבל זה היה חסר טעם.
‏איפה אמצא עוד בחורה כמוה?
‏פו, אתה מקשיב לי?
‏וינס, מה אני מבין?
‏אני לא מבין כלום במערכות יחסים.
‏אני מבקש ממך עצות איך להוציא רישיון נהיגה?
‏לא. אז למה אתה מבקש ממני עצות על אהבה?
‏אני רק יודע ‏שאם נספור את כל הימים שביליתם ביחד,
‏הם יסתכמו בחודש, שזה מעט זמן.
‏כלומר,
‏בשבילי, זה הרבה, הייתי משלם בשביל זה,
‏אבל זה זמן קצר בשביל אנשים נורמלים.
‏תן לעצמך זמן.
‏תן לה להכיר אותך בלי לדאוג, ‏בלי למהר, בלי תוכניות.
‏וינס, אתה מתעצבן אם מישהו מודאג
‏כשאתה קופץ מצוק, או כשאתה לא עונה לטלפון.
‏הלוואי שהיה לי מישהו שהיה מודאג ‏מכל דבר מטופש שאני עושה.
‏יש לך מזל.
‏אתה יכול להשאיר אותי לבד לרגע, פו?
‏היי.
‏תודה.
‏הכול בסדר, גברת?
‏כן, אני בסדר, תודה.
‏אל תדאיגי אותי, גברת. ‏את בגיל של אחיינית שלי.
‏למה את נמצאת פה לבדך?
‏ואתה?
‏גברת, אני זה שמאיר את אמאלפי.
‏אני חשמלאי כבר 50 שנה.
‏אבל לא נראה לי שצריך חשמלאי
‏כדי להאיר את החיוך שלך.
‏- 68 לייקים, 6 תגובות -
‏- 44 לייקים, 3 תגובות -
‏טוב, נו.
‏אחרי הכול, החופשה הזו הייתה טובה.
‏וינצ'נזו וקמילה רוצים להיפרד בלי סיבה,
‏אירנה ולוצ'יו שונאים אחד את השנייה…
‏ואת שילמת למתנקש שיחסל את הנס.
‏לפחות בנוגע אליי,
‏הפתעה, אף אחת לא הייתה מעוניינת בי.
‏יודע מה היה באמת מפתיע?
‏מה? ‏-אם היית מצליח לאכול את הסרטן הזה
‏כמו אדם נורמלי. מה קורה פה?
‏סליחה, אני מאחרת.
‏אישאר עוד שעה. אנקה את המטבח.
‏תבחר אתה, זה בסדר מבחינתי. ‏אני מאוד מצטערת.
‏בבקשה אל תעשה את הפרצוף הזה. ‏אני יודעת שאתה כועס.
‏לכי לשולחנות. ‏-תודה.
‏איך היה, חברים? טוב?
‏רוצים עוד אחד?
‏אתה בסדר?
‏רגע, תני לי לנחש.
‏את כוססת ציפורניים כשאת משקרת,
‏את מספרת הרבה בדיחות שאנשים לא מבינים…
‏ויש לך דג זהב בתור חיית מחמד. ‏-מה?
‏כלום.
‏אלו כוחות העל של חבר שלי. לי אין אותם…
‏חרא. עשיתי…
‏אל תדאג… ‏-אני…
‏לא צדקת בכלום.
‏אבל תוכל לנסות שוב, אם תרצה.
‏אני אנה.
‏פוריו.
‏היי. אני יודעת שמאוחר, ‏אבל חשבתי על זה הרבה.
‏תוכל להגיע לכיכר בחצות? בבקשה.
‏אחכה לך.
‏זה לא הייתי אני.
‏אלוהים.
‏אני חושב שנפל החשמל. המפסק נמצא במרתף.
‏אל תיפול במדרגות.
‏את לא באה? ‏-לא.
‏אני חושב שעדיף שתלכי איתו.
‏בסדר. ‏-תחזירו את האור.
‏חכה לי.
‏אלוהים, אני כל כך לחוצה.
‏אל תדאגי.
‏גם אצלכם אין חשמל?
‏אין חשמל בכל העיר.
‏יש הפסקת חשמל.
‏וינס. ‏-קמי.
‏החשמל נפל?
‏נחש מי גרם לזה.
‏עכשיו אנחנו שווים.
‏רציתי להראות לך שאני בוטחת בך.
‏בוא. ‏-לאן?
‏איפה שרכבתי על אופניים עם האחרים.
‏אבל אמרת שהדרך מסוכנת.
‏אני יודעת.
‏בוא.
‏אפשר לקבל את החצי שלי?
‏איך מצאת אותי?
‏יש לי את המקורות שלי.
‏בחור משונה עם שיער מתולתל?
‏תיזהרי, תפסעי בזהירות. תישארי קרובה.
‏אתה לא אמור להיות במסיבה?
‏כן.
‏אבל התחלתי להבין מה חשוב לי.
‏זהירות, כאן זה נעשה צר.
‏תקשיבי לים.
‏מה אתה עושה?
‏אני אוהב אותך.
‏אני אוהבת אותך גם.
‏לא, אני אוהבת אותך יותר.
‏אין מצב.
‏אני אוהב אותך יותר. ‏-לא.
‏כן.
‏זה לא חשוב כמה הלשון ארוכה… ‏-פוריו.
‏היי, אימא.
‏תאמיני אם אומר לך ‏שיש משהו שאת לא יודעת עליי?
‏בשביל שיהיו לי זיכרונות, ‏לפעמים אני מקליט דברים,
‏כדי שאוכל להקשיב להם מתי שאני רוצה.
‏מעולם לא הבנתם שאני גונב את הקולות שלכם.
‏זהו, עכשיו את יודעת עליי כמעט הכול.
‏הרגשת פעם אבוד בצומת דרכים, ‏בלי לדעת לאיזה כיוון לפנות?
‏ככה אני מרגיש עם קמילה.
‏זה מה שקורה בין אימא שלך וביני.
‏היינו אמורים לנסוע לסיציליה, ‏אבל היא הייתה חרדה.
‏אז החלטתי לנסוע לפה, לאמאלפי.
‏רציתי להציע לה נישואים.
‏אתה רוצה להתחתן עם אימא שלי? ‏-כן.
‏ורציתי לעשות את זה פה.
‏רציתי שהיא תחלוק את הרגע הזה איתך.
‏דבר אחרון.
‏אני גם גרוע במערכות יחסים,
‏אבל זה לא אומר שטעינו.
‏אני אפילו לא טוב בלתת עצה,
‏אז אני מרגיש את כובד האחריות, ‏עכשיו שאני עושה זאת.
‏אבל יש לי הרגשה שאת מחכה לתירוץ
‏כדי להימנע מלהתחיל את חייך החדשים,
‏כי דברים חדשים הם מפחידים,
‏אבל זה לא בגלל אבא. ‏זה בגלל שמה שיש לך עם לוצ'יו
‏מרגיש לך גדול מדי,
‏אז את מחפשת סיבה לא להיכנס לזה.
‏זו הסיבה שהסתכלת על מה שהשארת מאחור,
‏במקום לתת לעתיד להפתיע אותך.
‏אני אוהב אותך, אימא.
‏- אני חוזר הביתה. השארתי לך את האוטו. ‏אני עושה מה שאני חייב. לוצ'יו. -
‏אירנה. ‏-רוברטו.
‏אתה יודע מתי המעבורת הבאה יוצאת מאמאלפי?
‏לא יודע.
‏אולי תבואי איתנו לקאפרי בסוף השבוע?
‏רק אני, וינצ'נזו ואת.
‏מה…
‏אתה לא יכול לבוא לפה ולדפוק את הכול.
‏לא אכחיש ששאלתי את עצמי אם שווה לנסות שוב,
‏אבל אני לא אחזור.
‏העבר צריך להישאר בעבר.
‏אי אפשר למחוק עשר שנים בשבוע אחד. בחייך.
‏יודע מה?
‏חשבתי שאני לא מספיקה לך.
‏שלא אוכל לעשות אותך שמח.
‏ואז בא מישהו שגרם לי להבין ‏שאני לא כזו גרועה,
‏שהבעיה היא לא תמיד אצלי,
‏שביחד, אפשר למצוא פתרון.
‏אולי עכשיו שאני בת 50, ‏אוכל גם לנסות להיות שמחה.
‏מצטערת, אני צריכה ללכת. ‏-אקפיץ אותך.
‏מהר יותר, המעבורת עוד מעט עוזבת.
‏אירנה.
‏בהצלחה.
‏הכרטיס שלך, בבקשה.
‏מצטערת, אין לי. תנו לי לעבור. ‏אשלם בפנים. לוצ'יו!
‏תנו לי לעבור, זה דחוף. אשלם בפנים. לוצ'יו!
‏אמרתי תנו לי לעבור. לוצ'יו! ‏-אי אפשר!
‏לוצ'יו, מותק.
‏הבוקר, כשהתעוררתי ולא היית שם, אני…
‏מה היה המשפט הזה?
‏הלוואי שלהתעורר ביחד…
‏יהיה השגרה שלנו.
‏גם אני רוצה את זה.
‏גברתי. ‏-גם אני רוצה את זה.
‏גברתי! ‏-כן?
‏אני צריך לבקש ממך לבוא איתי.
‏אל תדאג, אני אטפל בזה.
‏גברתי.
‏אני צריך לבקש ממך בנימוס לעזוב את הסירה.
‏בחייך, תפסיק.
‏אלוהים, זה הזוי.
‏יש מדרגה. ‏-אני יודע.
‏לא היה עדיף להתלבש?
‏כן, האמת שזה רעיון גרוע.
‏זהירות.
‏נפצעת? ‏-כמעט הרגתי את עצמי.
‏הסרטן נעלם? ‏-הסרטן? איך?
‏הפסל.
‏מה זה?
‏אני חושבת שמישהו החליף אותו ‏במשהו קצת יותר שימושי.
‏כמו מה?
‏כרטיסי טיסה לקנדה.
‏בשבילך. לכיוון אחד.
‏פוריו!
‏אתה מוכן? תגיד מתי. ‏-זה… כן.
‏טוב, לך.
‏טוב. תניח את כף הרגל שלך פה.
‏אל תפחד, זה נוסע בעצמו.
‏טוב.
‏ככה, נכון? ‏-טוב.
‏יקירי, זה בגלל שאיבדת שיווי משקל.
‏תשמור על גב ישר.
‏ישר פה, כל המשקל על המושב.
‏טוב. ‏-טוב.
‏אל תשחרר. ‏-הבנתי.
‏זה בסדר, הכול פנוי מקדימה.
‏אתה מוכן? ‏-כן.
‏אני עוזבת. ‏-לא, קמי. חכי.
‏טוב, אני מצליח. ‏-קדימה!
‏זהירות, יש מעקה מצד שמאל. ‏-בסדר.
‏טוב, תעצור.
‏עכשיו נסה לחזור בעצמך.
‏תמשיך לפנות. יש קיר מצד ימין.
‏בסדר.
‏קדימה! בוא לפה.
‏ישר קדימה.
‏תמשיך.
‏ככה? ‏-בוא.
‏אתה נוסע לקנדה? ‏-כן.
‏זה רק קצת מים שיהיו בינינו.
‏מה זאת אומרת?
‏מתי תחזור? ‏-לא יודע. נראה.
‏בלי להחליף מטוסים הפעם. קפוא בוונקובר.
‏אני מאוד שמחה בשבילם, למען האמת.
‏אני שמחה בשבילך, מצטערת…
‏אני לא מרגישה כל כך טוב.
‏מה אמרתי?
‏לא שוב פעם.
‏צריך לעשות לה היימליך.