Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
[spänningseggande musik]
[Kalle Moraeus] När du kommer till ett vägval
mellan vinnaren och förloraren inom dig
lyssna alltid på vinnaren.
Förloraren kommer aldrig att ta dig ut på vägen du vill resa.
Ge inte upp. Nöj dig aldrig. Backa inte ur.
När de svåra ögonblicken kommer, glöm inte
att det är nu du skriver din historia.
Vänta, kan vi stanna här?
Känns inte det här som sjukt dålig tajming?
"Det är nu du skriver din historia" ligger över bilden på honom.
-"Nu skriver du din dödsdom", typ? -Ja.
Jag tycker det är bra. Det handlar ju om att man ska hålla i det långa loppet.
-Ja. Vi kör igen då, från början. -Ja.
Kalle, testa att lägga ner rösten lite. Tänk amerikansk actionfilmstrailer.
[med dramatiskt tonfall] "När du kommer till ett vägval…"
Tryck på lite grann. Ja, då kör vi igen.
[med dramatiskt tonfall] När du kommer till ett vägval
mellan vinnaren och förloraren
lyssna alltid på vinnaren.
-Daniel! -Ja?
-Vi skulle ju kolla på film. -Kan vi inte göra det senare?
Senare? Lite senare i natt då, menar du?
Ja, men det blir mysigt.
Det här ligger inte kvar i morgon. Det är ju snö nu.
-Häng på och kör några varv i stället. -Ja, varför inte? Låt mig tänka.
Nej tack!
Det här ska ju vara skilsmässobaren nummer ett.
De är bara 25-åringar som stöter på mig.
Vad gör de ens här?
Hallå! Hör du vad jag säger?
Du tänker ju bara på en sak, eller hur? Ligga. Ligga, ligga, ligga!
-Jag väntar på min beställning. -Belopp och grön knapp.
Men om du hemskt gärna vill så kan vi ju faktiskt ligga.
Det är bra, tack. Och du…
Skilsmässobaren är där inne.
[genomträngande dansmusik]
[intensiv dansmusik]
Va fan håller du på med?
Ta det lite lugnt! Va fan, släpp mig!
Gå hem och lägg dig.
Men va fan…?
Va fan gör du?
-Men shit, hur gick det? -Va fan gör du, jävla kärring?
Kom nu.
[avlägsna röster]
[celldörr slår igen]
[utryckningssiren]
Hallå!
-God morgon. -Vad gör jag här? Va?
Du låg och sov i Berzelii park.
Jaha. Och då åker man i fängelse?
Är det här Nordkorea, eller? Det är det här ni lägger resurser på?
Bland annat.
Vad är klockan?
-Den är tio över sju. -Va? Fan också!
Förlåt. Min dotter har luciafirande klockan åtta. Snälla, kan du skjutsa mig?
-Absolut. -Köra mig dit, eller nåt. Schyst.
Då kör jag fram limon, då.
[skidinstruktör] Stak sitter i magen, inte armarna.
Bara en knyck med triceps i slutet behövs…
Du låser armarna i vinkel så här. Tryck med magen, där är du stark!
-Sen snabbt tillbaka och nästa tag. -"Magen"…
Du måste anpassa stavisättningen, beroende på lutning i spåret.
[telefonsignal]
Du låser armarna och trycker…
-Hälsa. -Mm.
Hallå?
Fan, vad schyst. Jag måste ha tappat plånboken.
Jag och Frida skulle bara ta ett glas vin. Så blev det två och sen…
-Du vet hur det kan bli. -Nej, det vet jag inte. Du kan ju berätta.
Du måste lära dig leva lite.
Man blir sugen. Du är som en vandrande reklampelare för att släppa loss.
-Fan, kan man få luft här? -Låt rutan vara, snälla.
Kan du vara lite ansvarsfull? Du har en dotter att tänka på.
Vad har det med henne att göra?
Du kan ingenting om barn. Du vill ju inte ens ha barn själv.
"Varför skulle just jag, Daniel Nylander, framgångsrik IT-kille"
"få en syrra som inte kan ta hand om sig själv?"
-Jag vet inte. -Då får ju du känna dig ännu duktigare.
-Det mår du bra av. -Är du mitt biståndsprojekt?
Jag är ditt Kenya. Lite stökigare, lite charmigare.
-Är det enprocentsmålet som gäller? -Kan du stanna bilen?
-Daniel. Stanna bilen! -Nej, nej! Du kräks inte här!
Kom det på bilen?
-Bara lite. -Men va fan!
[telefonsignal]
-Tjena, Niklas. -Tjena, Anders. Kan du snacka?
-Är det viktigt? -Det har hänt en grej.
-Är det morsan? -Nej, inte morsan. Emelie.
-Emelie? Vad då? -Hon är utsedd till årets kranskulla.
Wow! Det är ju jättestort. Hälsa och gratta från mig.
Hela släkten kommer på kröningen. Du med, hoppas jag.
Lite körigt med jobbet då, kanske.
Menar du på riktigt att ditt jobb är viktigare än Emelies kröning?
Jag tänkte väl det. Nu ska vi fika med morsan, vi får snacka mer sen.
-Du får hälsa henne. -Hej, mamma!
-Jag tog med den. -Vad trevligt!
Tack!
♪ Alla sova, släckta äro ljusen, Äro ljusen ♪
♪ Tipp tapp, tipp tapp, Tippe tippe tipp tapp ♪
♪ Tipp, tipp tapp ♪
♪ Se, då krypa tomtar upp ur vrårna ♪
♪ Upp ur vrårna ♪
♪ Lyssna, speja, trippa fram på tårna ♪
♪ Fram på tårna ♪
♪ Tipp tapp, tipp tapp Tippe tippe tipp tapp ♪
♪ Tipp, tipp tapp ♪
Mörkret tätnar i advent och vårt andra ljus blir tänt.
Gud bevare dem som gråter. Låt dem le och leka åter.
Agnes!
Gud, vad fint ni sjöng, gumman!
-Här får du av mig. -Tack så mycket.
-Hej. -Hej.
"Till världens sötaste tomtenisse Hugo"?
Nämen. Gud, få se.
Jag sa ju åt dem att skriva Elvira, så skriver de Hugo. Det är inte ens likt.
Här. Vilken skitaffär.
Har du slagit dig?
Det finns en massa bullar och gott. Vill du inte ha?
-Jag äter inte socker. -Vad är det för dumheter? Sen när då?
Jag får tusen kronor om jag inte äter socker på ett år.
Nu är ju faktiskt jag din mamma. På lucia får man äta en bulle om man vill.
-Elvira, kom! Man får tomtebloss! -Följ med, du.
Du, polisen ringde mig i natt.
-Va? Va fan har du gjort? -Jag ska bara…
De ville veta om vår dotter var i säkert förvar.
Jag kanske tog ett glas för mycket. Eller två.
Du vet att de kommer att göra en orosanmälan till Soc?
-En orosanmälan? -Mm.
-Det finns inget att oroa sig för. -Det ska nog inte du avgöra.
Det var fan det dummaste jag hört!
Gumman. Kom, vi ska gå hem nu.
-Pappa sa att jag skulle åka till honom. -Han måste ha missuppfattat det.
Lisa!
Ska vi julpynta lite?
-Det blev väl bra? -Ja.
Sätter du i kontakten?
-Fint. -Mm.
Va?
Jag får köpa en ny glödlampa i morgon.
-En ny stjärna också kanske. -Det är väl inget fel på den här?
Det kan ju inte vara för perfekt.
-Ska jag fläta ditt hår? -Ja!
[tvättmaskinen brummar]
Mamma?
Mamma! Vakna!
Helvete!
Fan också! Helvete!
Jävlar! Fan!
Mamma.
Förlåt…
Det är okej.
Jag älskar dig mest av allt, det vet du, va?
Hej, gumman. Hej.
Hoppa in i bilen så kommer jag snart. Kom.
Vi hörs i morgon.
Det var bara en tidsfråga, röret satt helt löst.
Lisa. Jag backar upp dig mot Soc, men du måste ju samarbeta.
Hotar du mig nu?
Elvira bor hos mig tills du har ordnat upp allting.
Hos dig och din perfekta flickvän som bantar vårt barn? Säger du det till Soc?
Hon försöker vara en bra förebild. Det kanske du också borde…
-Jag är en bra förebild. -Är du det?
Hon har inte ens en egen säng att sova i.
-Hallå! -Hej.
Hej.
Men vad gör du för nåt?
Jag bara städar undan. Jag orkar inte att Lisa ställer en massa frågor.
[dörrklockan]
Men gud, vad grejer hon har med sig.
Hej! Kom in! Oj!
Oj, jösses. Så där.
Så. Gud, stackare.
-Daniel sa att golvet behöver brytas upp. -Tre månader säger de att det ska ta.
-Oj! -Förlåt, jag vet att du är trött på mig.
Jag måste få be om ett till lån. Jag fixar det inte annars.
-"Lite stökigare, lite charmigare"? -Ett lån, Daniel.
Ja, vi löser det på nåt sätt.
-Fuck, har ni käkat? -Nej.
-Jag måste kissa först bara. -Jag kan ta hand om det här.
Sorry.
Okej. Jag har bäddat rent och lagt fram handdukar.
Det är bara att du känner dig som hemma.
Tack.
-Du använder ju vad du vill såklart. -Ja.
Bra.
Dina alkoholvanor, hur ser de ut?
Eh, normala, skulle jag säga.
Det som hände var en engångsgrej.
-Dricker du också när Elvira är hos dig? -Nej.
Eller ja, ett glas kanske. Inte mer.
-Hur länge har du varit arbetslös? -Jag vet inte. Ett par år kanske.
Jag vill öppna fotvårdssalong. Jag måste bara plugga upp mina betyg.
Vad är det för betyg man behöver?
Medicinsk fotvård. Jag gick vård och omsorg på gymnasiet.
Det är inte bara att klippa naglar.
Jag kan ta hand om mitt barn. Ni kan inte bara ta henne ifrån mig.
Det här är en förhandsbedömning.
Om två veckor beslutar vi ifall vi öppnar en utredning eller inte.
[knackning] God morgon.
Läget?
Hoppsan. Har du haft lite fest, eller?
En Bartolo Mascarello Barolo från -88, inte dumt. Bra val ändå.
Klara fick den i 30-årspresent, om jag inte minns fel.
Var den god? Den kostar ju typ 5 000 spänn.
-Va? Skämtar du? -Nej.
-Inte helt lätta att få tag på heller. -Vem fan har så dyra viner hemma?
-Nej, det är ju vårt fel. Det var dumt. -Men självklart, jag betalar.
Vi kanske kan göra nån avbetalningsplan, eller nåt.
-Fan, förlåt. -Skit i det, det är lugnt. På ett villkor:
Du följer med mig och åker skidor.
-Nej. -Nej?
-Du kan låna Klaras grejer. -Aldrig i livet.
Kom igen, det är två timmar med bil. Du behöver komma ut.
Men allvarligt, nej.
Vad har du för alternativ? Ligga här och ha ångest? Ta en återställare?
Kom igen nu! Jag försöker hjälpa dig.
Folk som kör lopp presterar bättre på alla plan i livet.
Du vet att folk som kör lopp är helt sinnessjuka?
De är mindre deprimerade, lever längre.
-Du kommer att älska det här. -Danne!
Jag måste få igång syrran bara. Värm upp så länge.
Lyssna inte för mycket på brorsan. Han är en tyrann!
Han spelar bara tuff, han är jävligt mjuk på insidan faktiskt.
-Sabba inte min image nu. -Din image?
Jag är deras chef.
Tänk på att du ska vara mjuk.
Jag känner mig som en stelopererad kärring med hemorrojder.
Stelopererad vet jag inte. Men resten var ganska träffande.
Fuck you!
Se det som att du har enorm utvecklingspotential.
-Va fan? Det är hur brant som helst. -Det är bara att ploga.
Så.
Perfekt. Försiktigt nu bara.
Eva kommer här också. Och så gör du bara som syrran.
Ihop med knäna.
-Fan. -Kom igen nu.
Ploga!
Nej, va fan?
Gick det bra?
Hur gick det här, då?
-Du måste ju se dig för. -Det var nog inte meningen.
-Det är ju små barn. -Vi har ett här också.
Jag märker det.
Så jävla värdelöst. Världens sämsta idé, Daniel.
Det planar ut, då blir det lättare.
-Nej, jag har åkt färdigt. -Skojar du?
-Typiskt dig att ta mig till ett stup! -Ge inte bara upp.
Så fort det blir lite, lite jobbigt så ger du bara upp. Bit ihop lite!
Du måste slutföra nånting nån gång. Livet är inte en nedförsbacke i medvind!
Jag ska åka Vasaloppet, det är nio mil. Du har åkt två kilometer och ger upp!
-Mamma? Vad gör du här? -Hej!
Hej, gumman. Jag har varit och åkt skidor med brorsan.
Jättetrevligt, verkligen.
-Men var är Cesar? -Det är bara vi i dag.
Vi håller på att lära Elvira att åka lite slalom.
-Jaha. -Hon är så duktig. Jätteduktig, verkligen.
-Superduktig. -Tack.
-Hon lär sig så fort. -Vi ska åka till Sälen på sportlovet.
Vi lyckades få tag i en stuga.
Det är ju både sportlov och Vasaloppet den veckan, så det var supersvårt.
-Men då kommer vi vara där samtidigt. -Jaha?
Ja.
Nej, men jag ska åka.
-Vasaloppet. -Ska du? Det är ju superlångt.
Mm. Nio kilometer.
Hon sa "duktig" i varannan mening. Man ska inte säga till barn att de är duktiga.
-De får sjuk prestationsångest. -Man måste väl kunna ge beröm?
-Beröm? -Ja.
Hade du haft en dotter hade hon haft anorexia innan hon fyllt tre.
Du får inte säga att jag är duktig.
-Okej. -Du får inte ge mig beröm.
Du ska fokusera på hur jag upplever det och mina tankar kring det. Fattar du?
Säger du det, så. Jag trodde inte du skulle åka mer överhuvudtaget.
Jag har ändrat mig, jag hakar på.
-Hakar på? -Ja, Vasaloppet.
-Vasaloppet? -Ja.
Det är nio mil. Det är om tre månader.
-Nio mil? Skämtar du? -Jag har sagt det förut.
Det finns ju kortare lopp som du kan köra.
Det är bra att ha en morot. Det är en bra tanke, menar jag.
Nej, jag har bestämt mig. Jag ska åka Vasaloppet. Jag behöver rycka upp mig.
Du åkte två kilometer och fick ett psykbryt.
Fast jag har sagt till Elvira att jag ska åka.
-Varför har du sagt det? -Därför…
-För att impa på Philippa, eller? -Nej!
-Eller…? -Nej!
-Jag tycker att det ska bli kul. -Ja, ja…
Jag har hittat en startplats. 1 800 spänn.
-Bra. -Vill du det här, nu då?
-Ja. -Det är ett åtagande.
-Jag fattar. -Stenhård träning varje dag.
-Du hjälper mig väl? -Ja, om du lovar att inte ge upp.
Du ska fan stå där på startlinjen i mars oavsett vad som händer.
Och du slutar dricka alkohol.
Yes, sir!
-Köp den! -Okej.
Fan, om du bangar nu.
-Älskar dig! -Lägg av.
[folkmusik på violin]
["Ceremonilåt"]
Farfar hade varit otroligt stolt över dig. Det ska du veta.
Kolhydratladdar? Lite tidigt, kanske.
-Vad då? -Du ska åka.
-Åka? -Vasaloppet.
-Nej. -Jo. Du kommer inte undan längre.
-Nån måste åka med morsan. -Men hon ska väl inte åka?
Ett år från att bli veteran och du tror hon kastar in handduken?
-Hon har för fan haft hjärtsvikt. -Därför ska hon inte åka ensam.
-Du kan väl åka. -Skämtar du?
Hundra procent fokus på Emelie för mig i år.
-Filma, stötta, se till så inget går fel. -Jag fattar.
Du tycker kanske att Johan ska åka? Med avsliten hälsena.
Hon kanske inte ska åka överhuvudtaget.
Johan och jag tar hela ansvaret här uppe när du kör ditt rejs nere i Stockholm.
-Samma sak när farsan blev dålig. -Vem är det som är dålig?
Johan med hälsenan. Så jag åker med dig i år, mamma.
-Jag är ingen barnunge. -Jag vill åka med dig. Får jag det?
Jag kommer inte att vänta på dig.
Bra.
-Är det okej att Lisa följer med? -Jag vet inte vad jag ska säga.
Du sålde in det som en romantisk weekend med lite skidåkning.
Jag bokade ett extrarum åt henne.
Okej.
Daniel…
Det är för nära. Avhållsamhet i 48 timmar.
-Vi kan busa lite. -Nej, det kan vi inte.
Okej.
Vi måste ha bästa kvaliteten i morgon.
I morgon. I morgon?
-I morgon, ja. Det har du inte glömt? -Nej, nej.
Vi värmer upp först några varv.
[meddelandesignal]
Okej.
Kom igen nu då!
Det är bra!
Härligt! Var är Danne nånstans?
[telefonsignal]
Nej…
[telefonsignal]
Nej.
[telefonsignal]
-Hallå? -Var är du nånstans?
Jag sitter fast i ett jobbmöte.
-Skojar du? -Jag löser det.
-Ja, det hoppas jag verkligen. -Hallå?
Ska jag stoppa den där i kallingarna?
Ja. Det är viktigt att den håller kroppstemperatur.
-Och sen ska jag köra den till din fru? -Ja, det vore supersnällt.
Jag betalar extra såklart.
-Jag gör det för tusen spänn. -Ja, okej. Yes.
Ta det med min fru, hon betalar. Ner ordentligt med den.
Och du tar inte fram den där innan du är framme.
-Vad tror du att jag ska göra med den? -Ta mitt legg, så hon vet att du är jag.
-Va? -Du är ju du. Men att jag är…
-Jag fattar. -Ja. Grymt, tack.
Okej, ett varv till. Sen kör vi intervaller.
-Var beredd. Sväng. Sväng. -Det där är perfekt. Snyggt!
-Klara? -Ja.
Din man har skickat honom med sperman.
Men Daniel måste själv vara här för att identifiera sig.
-Så. -Förresten, här är grejerna också.
-Jag kan ta den. -Du skulle betala mig också.
[telefonsignal]
-Är du helt dum i huvudet? -Vad är det nu?
Du vill inte berätta för nån vad vi går igenom, eller hur?
Men du tycker det är helt okej att skicka en taxichaffis som nån jävla spermakurir.
Hur ska jag veta att det inte är honom jag skaffar barn med?
-Just nu känns det som en bättre idé. -Lugna dig.
Nu lyssnar du på mig! Om 20 minuter plockar de mina ägg. Då ska du vara här.
Med en ny, färsk sats, fattar du det?!
-Jag måste dra. -Va? Vart fan ska du?
-Daniel! -Vi får snacka sen!
Va fan…?
Om du följer med mig.
Om fem minuter vill vi sätta igång.
Femton ägg blev det. Och det är jättebra, Klara.
-Och spermierna? -Vi har tillräckligt.
Jag tänkte bara fråga om det här med att rörligheten är lite nedsatt.
Kan det påverka? Daniel tränar ju extremt mycket.
-Och det är väldigt åtsittande kläder. -De har tillräckligt, sa hon ju.
-Varför tar du upp det nu? -Jag har läst att det kan påverka.
-På Familjeliv, eller? -Nej, jag tror att det var i DN.
Eller på nån vetenskapssajt, jag kommer inte ihåg.
-Familjeliv. -Okej, Daniel. Det var på Familjeliv.
Vad ska jag göra när jag inte får prata med mina vänner?
Lyssna inte på ett gäng lågutbildade hypokondriker som gissar i grupp.
Hoppas att du hör hur du låter.
Kockar sägs vara överrepresenterade, de står vid varma spisar.
Jag kanske lagar mat för ofta. Kan det vara det?
Vi har tillräckligt, så ni behöver inte tänka på det.
Vi får se hur många embryon vi kan få fram. Vi ses på onsdag.
-Tack så mycket. -God jul!
God jul.
[Marsch ur "I jultomtens verkstad" på hög volym]
Men gud! Är du okej, eller?
-Rekord. Rekord… -Men grattis…!
God jul, då.
God jul…
-Tack för presentkortet. -Varsågod.
Vad ska du se för film? Du får se vilken du vill.
Vilken jag vill?
-Ja. Fast från sju år, såklart. -Elvira!
-Jag måste äta. -Okej. Hälsa pappa. God jul.
-Mamma hälsar. -God jul!
-Vi ses i morgon, gumman.
-Kriga! -Åh, fy fan.
-Snyggt! -Åh, fy fan!
Hur upplever du åkningen, då? Vad har du för tankar kring den?
-Håll käft, alltså! -Vasaloppet är 56 såna här varv.
På Vasaloppet får man stanna och fika. Nej, lägg av!
Motivation, det kommer inte gratis. Det får man kriga sig till.
-Hör du vad jag säger? Förstår du? -Ja.
-Jag hör inte. -Ja!
Kom igen nu. Du är stark.
Eller? Du känner dig stark, eller hur?
Ett embryo. Givet förutsättningarna så tycker jag ändå att det är bra.
Men med tanke på att du inte har mått så bra, Klara
och att du är ganska svullen i buken, så vill vi vänta med att sätta in det.
Okej.
Så då fryser vi in, eller?
Vi fryser in och väntar en, kanske två ägglossningar.
Hur kommer det sig att hon svullnar upp?
-Jag är överstimulerad, Daniel. -Du riskerar att bli.
Jag vill åtminstone att vi börjar prata om det här med adoption.
Jag vill inte prata om adoption. Vi har ju ett embryo, kan vi inte fokusera på det?
-Jag tycker det här ser fint ut. -Du är ju värsta mästerkocken, ju.
-Eller hur? Verkligen, så gott. -Rotselleripurén var ju helt fantastisk.
Så gott. Tur att man kan äta för två.
-När är det dags? -Det är två månader kvar.
-Lite vin? -Nej, det är bra.
-Är du också gravid? -Nej. Lite gränslös kanske bara.
Du är ju värsta Vasaloppstjejen. Det har jag sett själv.
Vi har också nånting att…ja, tillkännage.
Va? Vad då?
-Ni skämtar? -Nej.
-Är du också…? -Det är ganska tidigt. Men, ja.
-Grattis. -Tack!
Vilken jävla bock du är, Jensa.
Har du hört talas om att jorden är överbefolkad som det är? Fyra ungar?
-Fem, faktiskt. -Fem?
-Det är tvillingar! -Ni skämtar?
-Nej, det är sant. -Känn ingen press!
-Vi vill inte ha barn. -Vi kan inte få barn.
Så är det. Vi försöker.
Vi har försökt i flera år nu.
Med insemination, IVF. Allt.
Ja…
Så är det för oss.
-Vad tråkigt att höra. -Sorry, det var inte meningen att…
Nej, det kunde inte du veta.
Men vi är såklart jätteglada för er skull.
Tack.
Eller hur, älskling?
Självklart.
Och vi har faktiskt ett…
Vi har ett embryo. I frysen. Så att…
Ja, vi är hoppfulla.
Vad spännande.
Så är det.
-Jamen skål. -Skål för en fantastisk middag.
Skål!
Skål.
Nej, nu börjar det närma sig, va? Klockslaget.
…sex, fem, fyra, tre, två, ett.
Gott nytt år!
-Gott nytt år, syrran. -Ja.
-Gott nytt år, Jensa! -Gott nytt.
Varför har du inte sagt nåt?
Jag hade ju kunnat vara surrogatmamma, eller nåt.
Fast det kanske inte är tillåtet om man är syskon. Kanske lite risky.
Ska vi köra, eller? Vi kör fyra gånger upp och ner här.
Akta.
Shit!
Man får ha ögon i nacken här.
Va fan gör jag här? Varför stoppade du mig inte?
Kom igen nu! Nu kör vi!
Kom igen! Hep, hep, hep!
Varför är du så jävla snabb?
Lisa, vi har kommit fram till att vi kommer att öppna en utredning.
Jag förstår att det känns väldigt tungt.
Vad har han sagt, Cesar?
Elvira kommer väldigt ofta sent till skolan de veckor hon är hos dig.
Men jag bor ju långt ifrån skolan.
Om hon överhuvudtaget kommer. Hon har väldigt hög frånvaro dina veckor.
Hon har varit sjuk.
Enligt Cesar har Elvira varit väldigt orolig på sista tiden.
Nedstämd och ofta ont i magen.
Nej, det har hon inte. Det stämmer inte alls.
Snälla, öppna inte en utredning. Jag har ju bättrat mig!
Det här är den sammantagna bilden.
Jag har börjat träna, slutat dricka. Jag ska ju för fan åka Vasaloppet.
-Ska du åka Vasaloppet? -Ja, jag ska åka Vasaloppet.
Är det sant? Jag ska också åka Vasaloppet.
-Jaha… -För fjärde gången.
Jag brukar köra öppet spår. I år kör jag på riktigt. Hur många gånger har du åkt?
-Det är första gången för mig. -Första gången?
Bra!
Det var som om hon såg mig med helt nya ögon, helt sjukt.
Det är ju en sekt det där.
Hallå?
-Ja, sekt. Jag hörde. -Kör skiten ur mig när jag kommer hem.
-Ja, jag lovar. -Jag ska fan visa dem.
Hej!
-Du ser pigg ut. -Tack.
[glädjetjut]
[uppringningssignaler]
Carina Larsson.
Hej. Daniel Nylander här. Klara är med också på högtalare.
-Vi hade missat samtal från… -Jättebra att ni ringer tillbaka.
Jag har tyvärr tråkiga besked. Embryot klarade inte upptiningen.
Fundera i lugn och ro på hur ni vill gå vidare.
Ni behöver inte bestämma nånting nu.
Vi kan höras igen nästa vecka.
-Vi hör av oss. Hej. -Hej då.
-Vi kommer aldrig få nåt barn. -Det är inte för sent än.
Du är ju 40 år.
Säg att du är fertil i minst fyra år till.
Tolv ägglossningar per år. Det är 48 chanser, minst.
Jag orkar liksom inte räkna matte nu.
-Jag vill bara ha ett barn. -Jag fattar. Jag vill också ha ett barn.
-Förlåt. -Nej, det…
Älskling…
Ringer du till hotellet sen?
-Vad då? -Och avbokar.
Nej, varför då?
Vad då varför då? Vi kan ju inte åka upp dit nu.
-Vad är du? En robot? -Nej, det är jag inte. Men jag…
Vi visste att vi skulle göra en insättning och att det kanske inte skulle gå bra.
Okej, jag stannar i alla fall hemma. Jag orkar inte.
Du, kom igen.
Jag har tränat för det här i ett år, Klara.
Jag har dragit med mig folk från jobbet, min syrra är med.
Jag är också ledsen för det här.
-Det här var sista chansen. -Nej.
-Jo, det var det. -Lägg av.
-Allt det här är på grund av dig. -Ja, jag vet det.
-Du borde visa mer engagemang. -Jag visar engagemang.
-Jaha. Jag ser inte det. -Jag säger att vi inte ska ge upp.
Du säger det, ja. Men det är inte du som proppar kroppen full med hormoner!
Du klarar inte ens av att ta dig till kliniken, utan skickar en taxichaffis!
Jag har bett om ursäkt för det. Jag hade gärna tagit hormoner, men jag kan inte.
-Vad ska jag göra? Sluta leva? -Du är så dum när du säger så där!
Gå inte då! Man kan inte sluta leva bara för att man försöker skaffa barn.
Jag har inte sagt att du ska sluta leva.
-Men du har ju gjort det. -Har jag?
Det är det enda du tänker på. Vi ska inte åka dit, inte göra nåt.
Det är bara barn, barn, barn hela tiden! Du är ju besatt!
-Fy fan för dig! -Fy fan för dig.
Om inte dina spermier varit så jävla usla så hade vi aldrig stått här!
Glöm inte det!
-Ska inte Klara med? -Jag sa ju det. Hon mår inte bra.
Det är skönt för mig att du också har det jobbigt ibland.
Jag ska tänka på det.
Då åker vi.
[telefonsignal]
-Det är Klara. -Wilma här från Högfjällshotellet i Sälen.
Hej.
Vi är överbokade på grund av Vasaloppet.
Så jag vill bara bekräfta er bokning: En svit och ett dubbelrum.
-Du kan avboka den. Sviten, alltså. -Förlåt, vad sa du?
Du kan avboka den.
-Så vi bokar av er? -Ja.
Tack, hej.
-Blått eller lila. -Hur kallt ska det bli?
-Minus tre. -Oj då.
-Är det pirrigt? -Jag har sån jävla dödsångest.
Det är ditt fel. Jävla sadist.
Nej, hör ni. Skål för Danne, som är världens bästa coach.
-Världens bästa. -Skål.
Fick hon snus?
-Men hej. -Hej.
Har inte vi träffats förut?
Nej, det tror jag inte.
-Fan, du är ingen kändis, va? -Nej, jag är ingen kändis.
Jag har hört att jag är lite lik Martin Stenmarck, men…
-Nej, det tycker jag inte alls. -Nej…
Han är ju skitsnygg, men inte min typ.
-Men du liknar ju nån annan. -Ja.
-Så kan det vara. -Ja.
"Du liknar nån annan, fast inte lika snygg."
Alltså, jag orkar inte…
-Jag ska bara köpa lite frukt. -Nu? Vi ska ju åka.
-Jag vill ha en frukt. -Fem minuter!
Va fan… Bilnyckeln!
-Har inte du den, då? -Jag? Nej, jag har ingen bilnyckel.
-Alltså… Jag hade den ju nyss. -Du skojar?
-Hur fan lyckas du? -Lägg av! Leta i stället.
Jag lämnar dig ensam i fem minuter! Vad är det för fel på dig?
-Det var ju inte meningen. -Ändå står vi här utan nyckeln!
Du skiter i allt, som med din dotter: "Va fan händer? Ingen aning."
-Vill du det här? -Stå här och frysa?
-Åka Vasaloppet. -Det är klart att jag vill.
Jag har tappat en nyckel, big fucking deal.
-Den måste var här i. -Jag ringer Vägassistans, jag orkar inte.
-Måste du vara så jävla sur? -Daniel Nylander heter jag.
Vi har förlorat nyckeln till bilen.
-Okej. Vad ska ni ha? -Är inte det där…
-Va fan, Lisa? -Vad gör hon? Är hon full, eller?
Herregud…
Du, vi drar.
Vi drar.
Här! Jag hittade den.
Här. Ta den, då.
-I vilket namn är det bokat? -Nylander, Daniel.
Dina rum avbokades i dag.
Nej, det stämmer inte. Jag bokade dubbelrummet för ett år sen.
-Det är avbokat dessvärre. -Då får du fixa ett nytt rum.
Det är helt fullt överallt, tyvärr.
Vi kan erbjuda sovplats i en skola. Jag kan skicka med lakan.
-Skicka med lakan? Skämtar du? -Daniel.
Ska jag sova på ett golv när jag ska köra Vasaloppet i morgon som är nio mil?
-Det ska de andra som sover där också. -De kanske inte siktar på topp 500.
-Det är Klara. -Tycker du att det är Klaras fel?
Fitta också!
-Ska vi hämta nummerlappar? -Ja.
Fräscht.
-Jag ska bara ringa Elvira. -Okej.
Jag går ett varv och letar efter Jens och Björn.
[telefonsignal]
Tar du den här?
-Hej, mamma. -Hej, gumman. Har du det bra?
-Ja. Har du det bra? -Jag har det jättebra.
-Vilken fin mössa. Har pappa köpt den? -Nej, Philippa har stickat den.
-Hon stickar till bebisen hela tiden. -Till bebisen?
Får jag prata med mamma lite?
Hjärtat, ta dina grejer.
-Hej, Lisa. -Vad då, ska ni ha barn?
Ja. Jag hade tänkt berätta.
-Men nu hann Elvira före. -Det är inte så långt gånget.
-Hur långt är det, då? -Fyra månader. Fem.
Jag trodde inte du ville ha fler barn.
Nej. Det trodde inte jag heller.
Lisa, det var verkligen inte meningen att det skulle…
Inte så här. Förlåt.
Nej, jag… Förlåt, jag måste lägga på.
Antingen stänger jag ute alla trötthetskänslor och räknar stavtag
eller så fokuserar jag helt på mina sensoriska signaler.
Jag känner hur utmattad jag är i musklerna, fokuserar på hur jag andas.
-Det här är Danne. - Naomi. -Hej.
Har du lurat med alla dina anställda för att visa hur bra du är själv?
Så är det nog, kanske.
Trevligt att träffas, jag är ett stort fan. Daniel.
Jag undviker helst andras baciller dan innan ett lopp.
Ja, ja. Självklart.
-Startar du också i led fem? -Led två.
-Du, då? -Samma.
-Vem tycker du att jag ser ut som? -Va…? Jag vet inte.
Gissa.
-Åsa-Nisse? -Nej. Jack Sparrow.
-Kan jag bjuda dig på nåt? -Vet din mamma att du är här?
Vem tycker du att jag ser ut som?
-Kan jag få en stor stark och en Jäger? -Absolut.
["Calleth You, Cometh I"]
-Ska vi knyta oss? -Ja, det är väl bäst.
Jag stannar, jag måste vänta på syrran.
Okej. Sov gott.
-Trevligt att träffas. -God natt. Lycka till!
Jaha. Hur många mil har du bakom dig?
40 på rullskidor, 40 på snö. Du, då?
-150 i spåret. -Okej. Det är bra.
-Hej. -Hej.
Jag kom på var vi har träffats.
Hann du till din dotters luciafirande?
Jag är polis. Vi sågs när du sov hos oss.
Så där, varsågod.
Det blir 210, tack.
-Den här har inte jag beställt. -En öl och en Jäger.
-En mjölk, sa jag ju. -Men kom igen.
-Skojar bara. Tack. -Kul…
Ursäkta. Förlåt om jag var otrevlig. Bjud fru Sparrow.
-Har du åkt förut? -Ja. Det var länge sen, men en gång.
Vet du vilket spår du ska välja i första backen?
Nej.
Ta vänster om huset. Det är lite längre, men du får helt fritt.
-Alla håller till höger. -Vilket hus…?
-Ska jag visa dig? -Ja, gärna.
-Jag har skotern utanför. -Okej, vi ska åka skoter?
♪ För jag har himlen runt hörnet ♪
Jag ska åka med morsan. Hon satsar på att bli veteran.
-Veteran? -Ja.
-Om man åker 30 gånger blir man det. -Shit…
-Tävlingsmänniska. -Är du sån också?
Nej. Jag har egentligen bara ett lopp som jag är sugen på.
Det heter Marathon du Médoc.
-Har du hört talas om det? -Nej.
Man springer mellan olika vingårdar, typ. Slott och sånt där.
På vätskekontrollerna får man prova vin.
Man kanske får ostron och gåslever. Du fattar.
Det låter ju härligt.
-Fast jag är nog lite mera korv med bröd. -Ja. Men det är nog jag med.
Vi får väl starta ett lopp där man springer mellan olika korvkiosker.
-Ja. -Vi kan ha Puckoprovning och…
Daniel! Vart ska du?
Vi ska bara kolla en grej. Det tar en kvart, eller nåt.
-Vem är det där? -Naomi.
Jag kommer tillbaks sen. Tja.
-Där. Där tar du yttersidan, är du med? -Alltså vänster.
-Det är lugnare där. Mindre folk. -Okej. Jag fattar.
Vill du se var jag ska bo i natt?
Eh, ja. Eller var ska du bo nånstans?
I en fäbod som har gått i arv i släkten. Jag sover där natten innan, det ger tur.
Ja, absolut. Let's go!
-Han svarar inte. -Är det så?
-Jag kan gå med dig om du vill. -Poliseskort till värnlös kvinna?
Jag tänkte så att du inte hamnar i nån park nånstans.
Skitkul…
Wow!
-Mysigt. -Den byggdes på 1700-talet.
Den var fortfarande i bruk när mamma var barn.
Balla instrument.
De användes för att locka på djuren om man inte kunde kula.
-Vad är det? -En röstteknik.
-Väldigt speciell. -Är det som ett eget språk, typ?
Mer som ett lockrop, kan man säga. I falsett.
Det kan vara befallande eller eggande.
Kan du kula?
-Bara när jag kommer. -Jaha…
Vad gör du annars, då? När du inte åker Vasaloppet.
Förutom att hänga i fylleceller och soptunnor?
Precis.
Ja… Jag är arbetslös efter att ha varit sjukskriven för depression.
Okej.
Jag måste framstå som världens mest deprimerande människa.
Arbetslös, sjukskriven, deprimerad…
Sen så smygrökte jag under fläkten ibland också.
-Är det din Tinderprofil du lägger fram? -Ja.
Jag blev singel för ett halvår sen
så jag har verkligen kunnat fokusera den här gången.
Mitt ex gnällde jämt om att träningen tog för mycket tid.
Ja. Sånt kan ju vara tärande.
Han ville typ sitta hemma och kolla på teve och äta tacos.
Och göra barn. Jag som inte ens vill ha barn.
-Inte? -Jag älskar friheten för mycket.
Jag vill kunna sticka iväg och göra vad jag vill, när jag vill.
Klättra på sommaren, vandra på hösten och åka skidor på vintern.
Det känns nästan lite konstigt att prata med dig.
Jag följer ju dig på sociala medier och har läst alla dina inlägg.
-Och nu sitter du här, livs levande. -Ja, det måste kännas lite skumt.
Jag inser att jag kanske låter som en stalker.
Det var inte meningen, förlåt.
Jag kanske går igång på det.
Okej.
Här bor jag med 50 sköna snubbar.
Kanske en och annan inte så skön, jag vet inte.
-Ska jag göra en slagning på dem? -Nej. Fan, jag har pepparsprej.
Det där hörde jag inte… Men du kan ju sova hos mig om du vill.
Eller hos min morsa. Hon bor bara där borta.
Tack, det var snällt.
Men min brorsa skulle inte förlåta mig om jag lät honom sova här själv.
Nej, jag fattar.
-Men tack för sällskapet. -Tack själv.
-Och lycka till i morgon. -Ja, shit. Du med, lycka till.
Sov gott. Ingen pepparsprej nu, okej?
-Nej, jag lovar. -Det är olaga vapeninnehav.
Är det nån som tafsar kör jag upp en stav i röven på dem.
Okej. God natt!
-Var har du varit? Jag har försökt ringa. -Jag har skitkass mottagning.
-Naomi har erbjudit mig en sängplats. -Ursäkta?
Jag kan inte sova på ett golv, liksom.
Men skämtar du, eller? Lämnar du mig i sticket här?
Nämen sticket, vad då… Hallå?
-Hallå? -Är du kvar, eller?
Polis! Stanna!
Får man ångra sig?
Ja, det är klart.
Hej, du har kommit till Daniel Nylander. Lämna ett meddelande efter pipet.
Jag skulle aldrig vara intim med nån kvällen innan ett lopp, bara så du vet.
-Inte ens en puss. -Nej, nej. Jag fattar, absolut.
Men jag har bokat en privat jacuzzi på Högfjällshotellets spa efter loppet.
Om du vill göra mig sällskap.
Jag tänkte unna mig allt jag har avstått innan jag börjar ladda om för nästa lopp.
Det låter som en skön plan. Gärna.
-Träffas ni alltid så här inför loppet? -Jo, det är en tradition.
Hur länge har ni varit ihop?
Vi? Nej, vi är inte…
-Lisa är ju… Vi är bara vänner. -Ja.
-Som hon…Katrin? -Lägg av.
Det gick ju väldigt fort att träffa henne efter skilsmässan. Väldigt fort.
Kan jag få osten?
-Men ni var väl också bara kompisar? -Ja.
[talar dalmål]
Det är bra.
Åsa frågar hur mamma känner sig inför loppet.
Är du nervös?
Varför skulle jag vara nervös? Då presterar man ju sämre.
Det är sant. Jag ska tänka på det.
Har man gett sig in i leken, får man leken tåla.
Tack för maten.
Där har vi en som är nervös.
Jag har förstått att det är ganska prestigefyllt att bli kranskulla.
-Är det så, älskling? -Det tycker jag nog.
Både Charlotta och mamma har varit kranskullor.
Visst är det så att en kvinna delar ut kransen till herrklassen?
-Och tvärtom för damerna? -Javisst.
Känns det inte lite könsnormativt?
Jag tänker om vinnaren är gay.
Då kanske han eller hon vill att den delas ut av nån av samma kön.
Sant.
Det var bara en tanke.
Spännande.
Jag glömde fråga om man måste vara från Dalarna för att bli kranskulla.
Okej.
Vore det inte fint om man hade valt nån med invandrarbakgrund?
Jo. Jag ska höra med morsan, hon sitter ju i Vasaloppsstyrelsen.
En funktionshindrad afghansk transaktivist, kanske?
Sen är det ju viktigt att man inte blir för skrytsam.
Verkligen. Det skulle vi aldrig bli…
Är det din pappa?
Ja.
-Är han… -Han är död.
-Han dog för tio år sen. -Var ni nära?
Nja. Han var inte nära nån egentligen.
Jag ska visa var du ska sova.
-Ja, det är ju ingen hotellsvit, direkt. -Det är perfekt.
Tack för att du fick mig att tänka på nåt annat än loppet.
Det var ju det enda vi pratade om.
Men allt det här - man får perspektiv.
Man gör så gott man kan, det är dumt att jämföra sig med andra.
Säger hon som ska åka en skidtävling med 15 000 deltagare i morgon.
Ja, fast jag tänker inte så. Jag tänker att jag ska tävla mot mig själv.
Det där är en klyscha. Jag kommer att tävla mot dig, det kan jag säga.
Okej. Må bäste man vinna, då.
Ja. Eller kvinna.
Eller transperson.
Okej…
Har du sett tjejen som har den där platsen?
-Det har inte sovit nån där i natt. -Okej. Tack.
Tack för skjutsen. Och tack för…
Vi kanske syns i spåret.
Ja. Eller, jag vet inte.
Jag åker ju med morsan.
Hon åker väl snabbt för sin ålder, men jag hoppas vi fastnar på första repet.
-Va? Vad då repet? -Repet.
De drar ett rep över spåret vid ett visst klockslag.
De som inte har kommit fram då måste bryta, vare sig de vill eller inte.
Det var det jag tänkte att jag skulle… Visste du inte det?
-Nej. -Äh. Det kommer gå skitbra.
-Lycka till nu. -Mm.
Jag tänkte på en grej.
Jag är inte redo riktigt att…börja dejta och så.
-Mitt liv är lite stökigt just nu. -Okej.
-Apropå att dra rep? -Mm.
Typ hit, fast inte längre.
-Eller ja… -Jag fattar.
-Där är du ju. -Var har du varit?
-Har Klara fått tag på dig, eller? -Nej. Jag hade inte så bra mottagning.
Hon har ringt och messat mig.
Ska jag säga att du har varit hos den där fäbodjäntan?
-Jag hör av mig till henne. -Vad håller du på med?
Har du tagit av dig ringen också?
Ja, det har jag gjort.
-Det gör jag alltid när det är tävling. -Jaha.
Jag får skavsår av den.
Det är en kamp, naturligtvis, om att få en bra startposition i Vasaloppet.
Det är ganska avgörande för hur fort man ska komma till Mora.
Det är en ganska noggrann seedning som avgör…
Jag tror inte att jag och Klara kan vara tillsammans längre.
Va?
Jag har varit hennes terapeut mer än hennes man de senaste åren.
Och det jag kände med Naomi i går… Vi connectade på ett helt annat plan.
-Du har känt henne i tolv timmar. -Det känns som hela livet.
Jag menar, jag kan flytta upp hit. Starta en kursgård, eller nåt.
Jag kan åka skidor på vintern, klättra på sommaren, hoppa fallskärm på våren.
Blir du alltid så här svajig inför ett lopp?
Det handlar inte om loppet. Det blev glasklart bara. Förstår du?
Jag snackar med Klara, vi får skilja oss. Skulle vi gjort för länge sen.
Du och Klara har varit tillsammans i 15 år, Daniel.
Ska du slänga bort det för att du träffat en 25-årig liten stringtrosa? Lägg av!
-Du är en sån jävla klyscha. -Naomi är 32.
-Hon jobbar som idrottslärare… -Jamen då så! Kör, skitbra idé.
Vad sena vi blir…! Inte bra.
Ursäkta. Kan du öppna dörren där bak?
-Jag hoppar av här också. -Va?
Ska du lämna mig? Vi skulle göra det tillsammans.
Du är i startled tio. Ring när du är i mål.
-Va fan spelar det för roll? -Du fixar det här.
Så jävla oschyst!
[telefonsignal]
-Hej, mamma! -Hej, gumman. Är du vaken?
-Var är du? -På väg till starten.
-Ni kommer väl och tittar? -Jag tror det.
Jag är ledsen att det varit så stökigt på sista tiden. Det är slut med det nu.
Jag skaffar ett jobb och sen ska de bli klara i lägenheten. Det blir bra.
-Okej. -Okej, min lilla tokis. Puss!
-Där! Jag tyckte jag kände en liten spark. -Det är lite tidigt.
Ska vi inte åka och titta på Vasaloppet?
Jag tänkte att vi åker till toppstugan och käkar våfflor. Det blir supermysigt.
Elvira, det är tusentals åkare. Det blir jättesvårt att hitta mamma.
-Men om vi åker till där de går i mål. -Vi får se.
Du vet hur mamma är. Hon säger en massa saker och så blir det inte så.
Loppet är jättelångt. Jag tror inte att mamma kommer i mål överhuvudtaget.
Där! Nu! Känn!
Ja!
-Fan… -Lugn!
-Nu lugnar vi ner oss. Här kommer jag. -Se dig för!
-Ställ dig där bak, där du hör hemma. -Ja, kul!
Meddelande till alla resenärer som ska till Mora, avgångstid 07.44.
Tåget är försenat. Ny beräknad avgångstid är 09.14.
Ursäkta! Kan du ta en körning till Mora i Dalarna?
-Jag slutar om en timme, tyvärr. -Tack ändå.
-Kan du ta en körning till Dalarna? -Dalen, inga problem.
-Nej, till Dalarna. -Dalarna - vad är det, 100 mil?
-Inte så mycket, va? -Vart vill du åka?
-Men hej! Det är du! -Hej…
-Kommer du ihåg mig? Jag som… -Jo, precis.
-Hur gick det med det där? -Det gick inte så bra, tyvärr.
-Tråkigt. -Ja.
-Vart ska du? -Jag ska åka till Dalarna.
-Dalarna? -Till Mora.
-Hoppa in. -Är det säkert? Okej.
Länge sen jag var i Mora.
["Hooked On A Feeling" dånar ur högtalarna]
Kör hårt, Irma! Om nio mil är du veteran.
Naomi!
-Nu kör vi! -Yes!
Och då släpper vi lös denna hjord av skidåkare.
Detta kärnkraftverk av energi.
Den energisprakande färgkaskad som ger sig iväg mot sitt livs utmaning.
Jag kan rapportera att trafiken i Sälen har stagnerat.
Men det gör inget, vi har det fantastiskt tillsammans! Hvergang, kompis!
Vasaloppet… Åker du själv skidor?
Nej. Jag har åkt lite grann men inte så mycket längre.
Inte jag heller. Eller rättare sagt, det var länge sen jag åkte skidor.
Jag är mer för fotboll. Jag tränar Bajens pojkar 13 också.
-Då har du att göra, antar jag. -Ja, skojar du?
En del är superfokuserade och gör precis vad man säger.
Andra springer omkring och jagar varann och har sig.
Huvudsaken är att de kommer och att de har kul tillsammans.
Inte håller på och sparkar på varann. Då gäller det att säga ifrån, ryta till.
Absolut. Du, jag måste verkligen vara där senast klockan ett. Hinner vi det?
Ja då. Det lättar snart.
Elvira!
Elvira?
Elvira!
-Hon är inte här. -Va?
Elvira!
-Elvira! -Ring henne, då.
Avstängd.
-Hon kan inte ha kommit långt. -Det är svinkallt ute.
Heja! Bra jobbat!
-Va fan gör du? -Se dig för!
-Gick det bra? -Jävla idiot.
-Sorry. Jag ber om ursäkt. -Kom igen, Daniel! Skit i honom!
Det glider ju för fan ingenting!
-Mamma! -Vi ses där hemma.
Fan!
Din gubbe blir glad när du kommer och hejar.
-Hoppas det. -Vet han inte om att du kommer?
Jag får inte tag i honom.
Då slänger du dig i en taxi och åker upp?
Oj, oj, oj! Det är kärlek, det. Det är romantik.
Det kanske är lite mer komplicerat än så.
Du vet, gumman och jag, vi försökte få barn under väldigt lång tid.
Flera år höll vi på.
Eller min exfru, kanske jag ska säga.
-Hon gifte om sig för ett halvår sen. -För att ni inte kunde få barn, eller?
Nej, nej. Det var ju länge sen.
Hon träffade en annan, helt enkelt. Killen som har järnaffären där vi bor.
-Usch, vad hemskt. -Det är sånt som händer.
Man kan inte styra över allt här i livet.
Men jag handlar mina verktyg på ett annat ställe nu. Jag gillar att snickra.
Jag…jag sa väldigt…
…väldigt elaka saker till honom.
Och nu svarar han inte. Så jag vet inte.
Okej.
Vi får se.
Om min fru kom tillbaka och sa att hon älskade mig
och bad mig om ursäkt, då skulle jag förlåta henne direkt.
-Skulle du? -Ja.
Direkt.
Jag menar, livet är inte bara en rak väg. Det är uppförsbackar och nedförsbackar.
Ja, rena karusellen.
Precis som Vasaloppet, kan jag tänka mig!
-Va? Tror du inte det? -Jo.
Det ordnar sig.
[meddelandesignal]
Va?
-Vad gör du? -Jag måste kissa, du kan åka i förväg.
Det gör man i dräkten. Jag väntar på dig i jacuzzin!
Heja, heja!
Du, spara på krafterna. Det är åtta och en halv mil kvar.
Lägg dig bakom mig så får du bra tempo.
-Var är Anders? -Han vallade fel.
Jävla Lisa!
Det kommer att ordna sig. Älskling, vi kommer att hitta henne.
-Fan, fan, fan, fan, fan! -Ska vi åka in där på den lilla vägen?
Var är hon?
Men lilla vän. Här kan du inte gå. Det kan vara farligt.
Det kommer ju bilar hela tiden. Var är mamma och pappa?
-Mamma åker skidor. -Häng med på bussen och värm dig.
Heja! Heja! Heja!
Sista stavtagen.
Här har vi årets vinnare i Vasaloppet, Geir Lippestad.
Så ja, Emelie! Härligt!
Stort grattis, Geir! Vilken fantastisk prestation.
Vinnartiden…
Vasaloppet har en vinnare. Lippestad har gått i mål på 3 timmar, 57 minuter…
-Sa de att nån har gått i mål? -Ja, vinnaren gick just i mål.
Hur är det ens möjligt? Det är fan inte mänskligt.
-Han är norrman. -Nu kör vi!
Bulle?
Ur spår!
Var vill du att jag släpper av dig?
Gärna så nära målgången som möjligt. Om du kan.
Ja då.
Kolla.
Vi kör om chefen.
Hur är det? Vad händer?
-Är allt okej? -Ja, ja.
Är det säkert?
-Jag fick nån jävla känning bara. -Känning?
-Ta det försiktigt. - Nu drar vi. -Kör på.
Jag kommer efter.
Du börjar tappa farten. Så nu får du klara dig själv.
Okej. Tack, Irma! Jag hade inte klarat mig så här långt utan dig!
Se upp vid Risbergsbacken bara. Folk bryter armar och ben där.
Vad då för backe?
Titta! Titta på den stackaren.
På det igen!
-Shit. Är du okej? -Ja, jag tror det.
-Du har inte skadat dig? -Nej.
Bra.
Fy fan. Morsan har fulvallat mina skidor, jag glider ingenting.
-Skämtar du? -Nej. Hon ville åka själv.
Hon bara drog iväg.
Nu är vi snart halvvägs, kom igen nu. Nu kör vi!
[ansträngt flämtande]
Hur är det? Hörru, hur mår du?
Hallå, hur är det?
Eh, okej…
Jag behöver hjälp här uppe! Sjukvårdare!
-Jag vet inte vad som händer. -Hej. Hur mår du?
-Det är bra. -Jag tror inte det är bra.
Helvete, de drar repet. Vi måste öka, kom igen! Öka!
Vänta, vi kommer!
Nej! Nej, nej.
-Tyvärr. Det är av säkerhetsskäl. -Kom igen, schysta.
-Det är samma regler för alla. -Du fattar inte vad hon har gått igenom.
Jättebra jobbat, men nu är det slut.
Nu släpper du förbi oss. Okej? Annars får du problem på riktigt.
-Bra, tack. - Kom igen. -Passa dig jävligt noga.
Fler och fler åkare på väg in mot mål.
Torbjörn Eklöf, stort grattis till dig.
Jörgen Holmberg…
Jag fattar inte, enligt den här står han helt stilla. Kan han ha tappat chippet?
Få se.
Björn Lundkvist och Jens Gren, Lidingö, sida vid sida.
Hej!
-Yes! -Bra kämpat! Grattis!
Hej. Är du här?
Vet ni var Daniel är nånstans? Enligt den här har han fastnat i Oxberg.
-Jag vet inte, han var helt sliten. -Tror du att han har skadat sig?
-Jag vet inte. -Vi kan åka dit och kolla.
Är det säkert? Du behöver inte åka tillbaks till Stockholm?
Jag behöver ingenting. Kom!
-Ja, visst. -Du är välkommen till Vansbro också.
Var har ni chefen, då?
-Vi börjar precis undra. -Han verkade må jävligt dåligt.
Jag kommer inte att vänta hela kvällen. Hälsa det.
-Fy fan. -Lite så.
-All right. Då kör vi. -Okej.
Kom igen.
Nej, nej, nej…
Mamma!
Mamma.
Hej, mamma. Hej…
-Vad är det som har hänt? -Är allt okej?
-Lisa, jag åker med. -Okej. Hoppas det går bra.
Vem var det där?
Vad gör du här? Jag trodde du hade gått i mål för länge sen.
-Klara väntar i Mora. -Va?
Jag vet inte vad jag ska göra.
Men kom igen, Daniel. Alla har problem, ni fixar det här.
-Jag vet inte vad jag ska göra. -Börja med att erkänna att det är jobbigt.
Du kan liksom inte svettas bort alla känslor.
Vad ska jag göra, då? Tycka synd om mig själv?
-Ja, kanske det. -Supa ner mig, eller?
Jag tänker inte vira in mig i nån offerkofta tills jag inte kan andas.
Livet är inte en tävling som du ska vinna. Du kommer att sluta som hans mamma.
-Skit i det, jag pallar inte. Jag drar. -Vart ska du nu, då?
Jag vet inte. Bort bara!
Nej, nu får det vara nog.
Tänker du utsätta dig för denna plåga i 40 kilometer till?
Eller dricker du hellre varm choklad i en varm buss?
Jag väljer bussen. Du då?
Det här är ju meningslöst.
Gustav Vasa kämpade ju för sitt liv. Men vår räddning, den finns där.
Jävla satans skitvalla!
-Aldrig mer! -Va fan håller du på med? Jävla kärring!
-Vad i helvete kastade du på mig? -Va fan håller du på med?
Vill du ha?
Nej. Jag ska fortsätta.
Menar du det?
Hej, allesammans. Det här är Torgny, er chaufför.
Jag åkte Vasaloppet 30 år i rad och varje gång på brytbussen.
Bryt ihop och kom igen, som vi säger. Njut av värmen lite grann.
Mamma!
Hej!
Hej, lille vän.
Hur tycker du att jag ska göra med allt? Va?
Hallå?
[mixtrar med sportklockan]
Det här är ju inte klokt.
Men kolla! Nu rör den på sig. Han är ju här nånstans.
Var då, mitt ute i skogen?
Hallå, ursäkta. Vi saknar en person, kan du hjälpa oss?
-En skidåkare? -Ja, Daniel Nylander heter han.
-Har han passerat här? -Ingen aning faktiskt.
-Kan man inte se det på nåt sätt? -Tyvärr inte.
Kolla, han är här. Men jag hittar honom inte.
Fråga kontrollchefen, då.
-Hoppa upp. -Va?
Hoppa upp. Skynda på.
Vad i helvete? Kom tillbaka!
[flämtar tungt]
Polis!
Polis…
Så där.
[flämtar]
Fan.
Fan!
[en snöskoter närmar sig]
Hallå!
Hjälp!
Hallå! Hallå!
[snöskotern försvinner]
Vänta, vänta, vänta! Jag ser honom inte längre.
Daniel!
Hallå?
Hallå! Hjälp!
-Där! Daniel! -Klara!
Här är jag!
Daniel.
Är du okej?
Vad gör du här?
Jag ville bara… Jag ville säga förlåt.
Förlåt!
-Jag skulle ha stannat hemma. -Nej. Jag skulle ha följt med i stället.
Säg att du älskar honom. Gör det.
-Vad gör han här? -Nådig madam behövde skjuts, så…
-Har du åkt taxi från Stockholm? -Ja.
Vad håller vi på med? Va?
Jag vet inte. Säg du.
Jag vet inte. Jag jagar dig upp hit, jag jagar dina spermier.
Jag tror att vi…
Jag tror att vi måste tänka om.
Ta en paus från varann.
Jag vet inte. Vad tror du?
Jag tror att jag håller på att frysa pungen av mig.
Ja… Den har vi ändå aldrig haft nån glädje av.
[flämtar]
Heja på! Nu är det bara en liten bit kvar.
Det är bara du kvar nu.
Vi ska följa dig in i mål.
Bra jobbat!
-Jacka? -Blå, tror jag.
Sista åkaren Lisa Nylander är på väg in.
Fantastiskt, här kommer hon kanske!
Färg på håret?
Och här kommer hon! Lisa Nylander!
Det här är loppets verkliga hjältinna!
[publiken jublar och hejar]
Sista åkaren över mållinjen här i Mora.
Vilken kämpe! 12 timmar och 20 minuter har hon stått på skidorna i dag.
Vilken prestation, vilken kämpaglöd! Du ska vara så stolt över vad du har gjort.
Nu tycker jag att publiken hjälper till de sista metrarna! Kom igen!
Heja! Heja!
Oj, oj, oj, oj, oj!
Stort grattis, Lisa!
Där är hon ju!
Mamma!
-Mamma! -Hej!
-Mamma, vann du? -Det känns nästan så faktiskt.
Du klarade det! Bra, Lisa!
[de skrattar]
27 000 visningar. Det finns folk som gör karriär på sånt.
Ibland måste man bara kasta sig ut.
Bra. Då var vi klara här.
Ditt ärende är avskrivet. Jag önskar dig lycka till.
Tack.
[dörrklockan]
Kom in!
-Hallå! -Hallå.
Ja…
Jo, Daniel, jag…
Jag var på gynmottagningen.
Okej.
De skulle bara kolla att allt var som det skulle.
Okej, men…var det nåt?
De upptäckte att jag…
Jag är gravid.
I vecka 14. Så att…
Det måste ha varit precis innan du åkte upp till Sälen.
Jag är gravid!
Hur…
-Kolla på bilden, hur konstigt det ser ut. -Det ser inte ut som tår.
-Det ser ut som kött. -Man har skurit av här.
Okej…
Ja. Här har vi tarus.
Här har vi metatarus.
Tarsus. Metatarsus skulle jag säga.
Och här har vi…
-Det kittlas! -Gör det?
[rassel i brevinkastet]
Mamma, det är en polisbil där ute.
Undertexter: Elisabeth Enström