Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- NETFLIX מציגה -‬
‫כשמגיע הרגע לבחור‬ ‫בין המפסיד לבין המנצח שבתוככם,‬
‫תבחרו תמיד במנצח.‬
‫המפסיד לעולם לא יראה לכם‬ ‫את הדרך שבה כדאי לכם ללכת.‬
‫לעולם אל תרימו ידיים.‬ ‫אל תתפשרו. אל תוותרו.‬
‫ברגעים הקשים, אל תשכחו:‬
‫זה הרגע שבו תכתבו את ההיסטוריה שלכם.‬
‫רגע, אפשר לעצור פה?‬
‫זה לא עיתוי ממש גרוע?‬
‫להגיד ״תכתבו היסטוריה״‬ ‫על רקע התמונה של האיש הזה?‬
‫כאילו ״זה עונש המוות שלכם״?‬ ‫-כן.‬
‫בעיניי זה טוב.‬
‫מדובר על התמדה לאורך זמן, לא?‬
‫טוב. אז שוב, מההתחלה.‬
‫כן. קאלה, נסה לדבר בקול עמוק יותר.‬
‫תחשוב שזה טריילר לסרט אמריקאי.‬
‫״כשמגיע הרגע לבחור…״‬
‫תגזים את זה קצת.‬
‫עוד פעם.‬
‫כשמגיע הרגע לבחור‬
‫בין המפסיד לבין המנצח שבתוככם,‬
‫תבחרו תמיד במנצח.‬
‫דניאל?‬
‫אנחנו יושבים לצפות בסרט.‬
‫אפשר לחכות עם זה קצת?‬
‫לחכות?‬
‫כן.‬
‫מה, עד אמצע הלילה?‬
‫כן, זה ממש נוח.‬
‫זה לא יהיה פה מחר.‬
‫יש לנו שלג הערב.‬
‫בואי איתי, נעשה סיבוב.‬
‫כן… אולי.‬
‫למה לא. תן לי לחשוב…‬
‫לא תודה.‬
‫אמרו לי שזה הבר הכי טוב לגרושות,‬
‫אבל מתחילים איתי רק בחורים בני 25.‬
‫מה הם עושים פה בכלל?‬
‫היי, שמעת אותי?‬
‫רק דבר אחד יש לך בראש: לזיין.‬
‫לזיין!‬
‫אני מחכה להזמנה שלי.‬
‫אבל אם אתה ממש רוצה,‬ ‫אנחנו יכולים להזדיין.‬
‫לא תודה.‬
‫היי…‬
‫הבר של הגרושות זה שם.‬
‫אוי נו באמת!‬
‫תירגע! עזוב אותי!‬
‫לכי הביתה.‬
‫מה הוחלט?‬
‫מה זה?‬
‫שיט! נפגעת?‬
‫מה את עושה, יא דוחה?‬
‫בואי.‬
‫הלו?‬
‫בוקר טוב.‬
‫למה אני פה?‬
‫טוב, מצאו אותך ישנה בפארק…‬
‫וזאת סיבה להכניס אותי לכלא?‬
‫מה זה פה, צפון קוריאה?‬
‫זה מה שאתם עושים בכספי המסים שלנו?‬
‫כן, בין היתר.‬
‫מה השעה?‬
‫שבע ועשרה.‬
‫טוב. לעזאזל…‬
‫היום מופע סנטה לוסיה של הבת שלי.‬ ‫אני צריכה להיות שם בשמונה.‬
‫אתה יכול להקפיץ אותם לשם?‬ ‫-בטח.‬
‫או להסיע אותי לשם.‬
‫סבבה.‬
‫אני תכף בא עם הלימוזינה.‬
‫נועלים את הזרועות בצורה הזאת.‬
‫דוחפים קדימה משרירי הליבה.‬
‫הליבה…‬
‫מתאימים את זווית המוטות לשיפוע המדרון.‬
‫נועלים את הזרועות ודוחפים…‬
‫- ליסה -‬
‫תמסור ד״ש.‬
‫הלו?‬
‫אין עליך.‬
‫איבדתי את הארנק שלי.‬
‫יצאתי לכוס יין עם פרידה,‬ ‫ושתינו שתיים, ואז…‬
‫טוב, אתה יודע איך זה.‬
‫האמת שלא, אבל את יכולה לספר לי.‬
‫איך תדע? אתה צריך לחיות קצת.‬
‫את באמת עושה לי חשק לחיות.‬
‫את שלט חוצות מהלך לחיים הפרועים.‬
‫אפשר קצת אוויר צח?‬
‫עזבי את החלון.‬ ‫-אלוהים…‬
‫את מוכנה להיות קצת יותר אחראית?‬ ‫תחשבי על הבת שלך.‬
‫אלוהים! מה היא קשורה?‬
‫מה אתה יודע על ילדים? אין לך משלך.‬
‫״למה דווקא לי, דניאל נילנדר,‬
‫״ההייטקיסט המצליח,‬
‫״יש אחות קטנה היפראקטיבי‬ ‫שלא יודעת לטפל בעצמה?״‬
‫לא יודע…‬ ‫-טוב…‬
‫ככה אתה יכול להרגיש חכם יותר.‬
‫אתה אוהב את זה.‬ ‫-אז את פרויקט הסעד שלי?‬
‫אני קֶנְיָה שלך.‬ ‫קצת יותר מבולגנת, קצת יותר מקסימה…‬
‫ואני מניח שאת מקבלת אחוז אחד מהמשכורת שלי?‬
‫תעצור בצד, דניאל.‬
‫לא!‬
‫תעצור בצד.‬ ‫-אל תקיאי פה!‬
‫אוקיי…‬
‫הקאת בתוך הרכב?‬
‫רק קצת.‬ ‫-לעזאזל!‬
‫היי, ניקלאס.‬
‫היי, אנדרס. אתה יכול לדבר?‬ ‫-זה דחוף?‬
‫משהו קרה.‬
‫זה בקשר לאימא?‬
‫לא, לא אימא. אמילי.‬
‫אמילי? מה איתה?‬
‫אמילי נבחרה להיות נערת הזר השנה.‬
‫וואו. איזה יופי!‬
‫תברך אותה בשמי.‬
‫כל המשפחה תגיע לטקס ההכתרה. תבוא?‬
‫אני נורא עמוס בעבודה.‬
‫אתה רוצה להגיד לי שהעבודה שלך‬ ‫חשובה יותר מטקס ההכתרה של אמילי?‬
‫לא, לא חשבתי.‬
‫היי!‬
‫אנחנו נפגשים לקפה עם אימא. נדבר.‬
‫תמסור לה ד״ש.‬
‫היי, אימא.‬ ‫-היי. אבא גאה?‬
‫כן…‬ ‫-הבאתי לך את זה.‬
‫נחמד!‬
‫תודה!‬
‫״הכול חשוך, בני המשפחה ישנים‬
‫״ישנים‬
‫״אבל שדוני חג המולד באים‬
‫״הם באים‬
‫״תקשיבו היטב, הם ממלמלים‬
‫״ממלמלים‬
‫״השמיים מתקדרים לקראת החג,‬
‫״ונר שני אנו מדליקים.‬
‫״ישמור אלוהים את הבוכים,‬ ‫שיחזרו לשחק ולחייך.״‬
‫אגנס!‬
‫היית נהדרת, טרסה.‬
‫שרת נהדר, חמודה.‬
‫זה ממני.‬ ‫-תודה.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫״לילדה הכי חמודה בעולם. הוגו.״‬
‫מה? תני לראות…‬
‫אמרתי להם לכתוב ״אלווירה״.‬ ‫״הוגו״ זה ממש לא קרוב.‬
‫הנה. איזו חנות מחורבנת.‬
‫נפצעת?‬
‫תראי, יש פה לחמניות לחג.‬
‫רוצה לאכול?‬
‫אני לא אוכלת סוכר.‬
‫מה? מה פתאום? איזה שטויות. ממתי?‬
‫אקבל 1,000 קרונה‬ ‫אם לא אוכל סוכר במשך שנה.‬
‫טוב, אני אימא שלך.‬
‫מותר לך בחג לאכול לחמניית זעפרן, לא?‬
‫אלווירה, בואי! זיקוקים!‬ ‫-לכי.‬
‫תקשיבי, התקשרו אתמול מהמשטרה.‬
‫מה כבר עשית?‬
‫אני אלך…‬
‫הם שאלו אם הבת שלנו בסדר.‬
‫אולי שתיתי כוסית אחת יותר מדי.‬
‫או שתיים.‬
‫הם יגישו דוח לשירותי הרווחה.‬
‫דוח?‬
‫לא נשמע כמו סיבה לדאגה.‬
‫את לא תגידי אם כן או לא.‬
‫זה הדבר הכי מטומטם ששמעתי.‬
‫בואי, חמודה. הולכים הביתה.‬
‫אבא אמר לי שאני אצלו.‬
‫הוא כנראה התבלבל. בואי.‬
‫ליסה!‬
‫רוצה שנתלה את תאורת החג?‬
‫נחמד, לא?‬ ‫-כן.‬
‫תחברי לחשמל?‬
‫יפה.‬
‫מה?‬
‫אקנה נורה חדשה מחר.‬
‫אולי גם כוכב חדש?‬
‫הוא בסדר גמור.‬
‫לא?‬
‫הוא לא צריך להיראות מושלם מדי.‬
‫רוצה שאעשה לך צמה?‬
‫כן!‬
‫טוב.‬
‫אימא.‬
‫אימא, תתעוררי.‬
‫לעזאזל!‬
‫בן זונה!‬
‫לעזאזל!‬
‫איזה זין! פאק!‬
‫אימא!‬
‫סליחה.‬
‫זה בסדר.‬
‫- יוהנסון‬ ‫אינסטלטור -‬
‫אני אוהבת אותך הכי בעולם.‬ ‫את יודעת את זה, נכון?‬
‫היי, חמודה.‬
‫היי.‬
‫תחכי רגע באוטו, אני כבר בא.‬
‫בואי.‬ ‫-נדבר מחר.‬
‫זה היה רק עניין של זמן.‬
‫הצינור היה ממש רעוע.‬
‫ליסה!‬
‫אערוב לך מול שירותי הרווחה,‬ ‫אבל לפחות תעשי מאמץ.‬
‫אתה מאיים עליי?‬
‫אלווירה תישן אצלי עד שתסתדרי.‬
‫עם זוגתך המושלמת,‬ ‫שמכריחה אותה לעשות דיאטה?‬
‫גם את זה תספר לשירותי הרווחה?‬
‫היא מנסה להראות לה דוגמה חיובית.‬
‫משהו שכדאי גם לך לעשות.‬ ‫-אני דוגמה חיובית.‬
‫באמת?‬
‫אין לה אפילו מיטה משלה.‬
‫שלום!‬
‫היי.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫מסדר דברים בארונות, שליסה לא תשאל שאלות.‬
‫היא הביאה המון דברים.‬
‫היי! תיכנסי.‬
‫הנה…‬
‫בבקשה.‬
‫מסכנה. דניאל סיפר לי‬ ‫שצריך לעקור לך את כל הרצפה.‬
‫זה טירוף.‬
‫זה ייקח שלושה חודשים. לפחות.‬
‫סליחה על ההצקה, אבל…‬
‫אני חייבת עוד הלוואה. אחרת אהיה בבעיה.‬
‫״קצת יותר מבולגנת, קצת יותר מקסימה״?‬ ‫-זאת הלוואה, דניאל.‬
‫טוב, נסתדר איכשהו.‬ ‫-תודה.‬
‫אכלת כבר?‬ ‫-לא.‬
‫קודם אני חייבת פיפי.‬
‫אני אטפל בזה.‬
‫מצטער.‬
‫טוב, הצעתי לך מיטה‬ ‫ותליתי מגבות נקיות, אז…‬
‫תרגישי כמו בבית.‬
‫תודה.‬
‫טוב, תשתמשי במה שתרצי.‬
‫כן.‬
‫טוב.‬
‫איך היית מתארת את צריכת האלכוהול שלך?‬
‫נורמלית, נראה לי.‬
‫מה שקרה היה חד־פעמי.‬
‫את שותה כשאלווירה אצלך?‬
‫לא.‬
‫אולי כוס אחת, לא יותר.‬
‫כמה זמן את כבר מובטלת?‬
‫לא יודעת…‬
‫אולי שנתיים.‬
‫אני רוצה לפתוח סלון לטיפוח כף הרגל.‬
‫אבל אני צריכה לשפר ציונים.‬
‫איזו תעודה צריך בשביל זה?‬
‫טיפול לכף הרגל.‬ ‫למדתי מתן שירותי בריאות בתיכון.‬
‫כן. זה לא רק לגזור ציפורניים.‬
‫אני מסוגלת לטפל בילדה שלי.‬
‫אתם לא יכולים לקחת אותה ממני.‬
‫זאת הערכה ראשונית.‬
‫בעוד שבועיים נחליט אם לפתוח בחקירה.‬
‫בוקר טוב.‬
‫מה שלומך?‬
‫אופס…‬
‫בילית קצת אתמול?‬
‫ברטולו מסקרלו, בציר 1988… לא רע.‬
‫בחירה טובה.‬
‫קלרה קיבלה אותו במתנה‬ ‫ליום הולדת 30, אם אני לא טועה.‬
‫היה טעים?‬
‫זה עולה 5,000 קרונה, אז…‬ ‫-מה?!‬
‫אתה צוחק?‬ ‫-לא.‬
‫זה גם יין די נדיר.‬
‫למה להחזיק כאלה יינות יקרים בבית?‬
‫נכון, זאת אשמתנו. טעות שלנו.‬
‫אשלם לכם, כמובן.‬
‫אפשר בתשלומים?‬
‫לעזאזל. סליחה.‬
‫עזבי. נשכח מזה.‬
‫בתנאי אחד: שתבואי איתי לעשות סקי.‬
‫מה? לא…‬
‫לא? קחי את הציוד של קלרה.‬ ‫מה מידת הנעליים שלך?‬
‫אין מצב.‬ ‫-בחייך.‬
‫זאת נסיעה של שעתיים.‬ ‫זה יעשה לך טוב. את חייבת לצאת קצת.‬
‫ברצינות, לא.‬
‫מה האלטרנטיבה? לשבת פה ולהרגיש זוועה?‬ ‫לקחת משהו לשיפור מצב הרוח?‬
‫בחייך, אני מנסה לעזור לך.‬
‫אנשים שמשתתפים במרוצי סקי‬ ‫משתפרים בכל תחומי החיים.‬
‫אנשים שמשתתפים במרוצי סקי הם חולי נפש.‬
‫הם פחות מדוכאים,‬
‫חיים יותר שנים…‬
‫את תעופי על זה.‬
‫דניאל!‬
‫אני עוזר רגע לאחותי. תתחילו בחימום.‬
‫אל תקשיבי לאחיך!‬
‫הוא רודן!‬
‫הוא סתם משחק אותה קשוח.‬ ‫עמוק בפנים הוא יפה נפש.‬
‫אל תהרסי לי את התדמית.‬ ‫-איזו תדמית?‬
‫אני הבוס שלהם.‬
‫תרככי קצת את הברכיים.‬
‫אני מרגישה כמו זקנה בלה‬ ‫עם דלקת פרקים וטחורים.‬
‫לא בטוח לגבי דלקת הפרקים,‬ ‫אבל כל השאר מדויק.‬
‫לך תזדיין.‬
‫תחשבי על זה בתור פוטנציאל אדיר להתקדמות.‬
‫די, מה זה?‬
‫זה תלול נורא, אתה עושה צחוק?‬
‫תעשי צ׳יפס.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫את יודעת… ככה.‬
‫יופי.‬
‫לאט לאט בירידה.‬ ‫-יופי.‬
‫הנה אווה.‬
‫תעשי מה שאחותך עשתה. תצמידי ברכיים!‬
‫לעזאזל…‬
‫קדימה.‬ ‫-כן.‬
‫צ׳יפס!‬
‫אוי ואבוי…‬
‫את בסדר?‬
‫מה קרה פה?‬
‫את צריכה להיזהר.‬
‫זו הייתה תאונה.‬
‫יש פה ילדים.‬
‫גם פה יש ילדה.‬
‫כן, אני רואה.‬
‫זה כזה מיותר.‬
‫זה היה רעיון נוראי.‬
‫לא נורא. עכשיו זה נהיה שטוח וקל יותר.‬
‫לא, אני סיימתי.‬
‫את צוחקת?‬
‫זה כזה טיפוסי מצדך. מדרון!‬
‫אל תוותרי.‬
‫ברגע שזה קצת קשה, את מוותרת.‬
‫את צריכה להתאפס על עצמך!‬
‫תסיימי משהו, פעם אחת בחיים שלך!‬
‫החיים זה לא לגלוש במדרון עם רוח גבית!‬
‫אני אתחרה במרוץ ואסה. 90 ק״מ.‬ ‫את נשברת אחרי שני ק״מ.‬
‫אימא?‬
‫מה את עושה פה?‬
‫היי!‬
‫היי, חמודה.‬
‫עשיתי סקי עם אחי.‬
‫היה ממש נחמד.‬
‫איפה סזאר?‬
‫לא, אנחנו לבדנו היום.‬
‫אנחנו מלמדים את אלווירה לעשות סלאלום.‬
‫כן, היא ממש טובה בזה.‬
‫ממש ממש טובה.‬ ‫-תודה.‬
‫היא לומדת מהר מאוד.‬
‫כן…‬ ‫-ניסע לסאלן בחופשת החורף.‬
‫כן, הצלחנו למצוא בקתה.‬
‫זה השבוע של חופשת החורף‬ ‫ושל מרוץ ואסה, אז זה היה ממש קשה.‬
‫כולנו נהיה שם.‬
‫כן?‬ ‫-מה?‬
‫כן.‬
‫כן, אני משתתפת במרוץ.‬
‫מרוץ ואסה.‬
‫באמת? אבל הוא ממש ארוך.‬
‫כן. 9 קילומטר.‬
‫היא אומרת ״טובה״ בכל משפט שני.‬
‫אסור להגיד לילדים שהם ״טובים״.‬
‫הם מפתחים חרדות.‬
‫מותר לעודד אותם?‬
‫לעודד?‬ ‫-כן.‬
‫אם הייתה לך בת,‬ ‫היא הייתה מפתחת אנורקסיה עד גיל שלוש.‬
‫כשנעשה סקי,‬ ‫אל תגיד לי שאני טובה אם אני טובה.‬
‫טוב.‬ ‫-בלי לעודד.‬
‫טוב.‬
‫תתמקד בחוויה שלי ובמחשבות שלי. הבנת?‬
‫בסדר.‬
‫מה שתגידי.‬
‫לא חשבתי שתרצי לעשות סקי שוב.‬
‫התחרטתי. אבוא איתך.‬
‫תבואי איתי?‬
‫למרוץ ואסה.‬
‫למרוץ ואסה?‬ ‫-כן.‬
‫זה 90 קילומטר. וזה בעוד שלושה חודשים.‬
‫90 קילומטר? אין מצב!‬
‫אמרתי לך קודם.‬
‫יש גם מרוצים אחרים, קצרים יותר.‬
‫אבל טוב לתת לעצמך תמריץ. זה רעיון טוב.‬
‫לא, החלטתי להשתתף במרוץ.‬ ‫אני צריכה להתאפס על עצמי. צדקת.‬
‫גלשת היום שני קילומטר‬ ‫וחטפת התמוטטות עצבים.‬
‫אבל אמרתי לאלווירה שאשתתף במרוץ.‬
‫למה בעצם?‬
‫כי…‬
‫כדי להרשים את פיליפה?‬
‫לא.‬
‫לא!‬
‫אני חושבת שזה יהיה כיף.‬ ‫-כן…‬
‫מצאתי עמדה במרוץ.‬
‫1,800 קרונה.‬ ‫-טוב. יופי.‬
‫את בטוחה?‬ ‫-כן.‬
‫זאת התחייבות, את מודעת לזה?‬ ‫-כן.‬
‫אימונים קשים. כל יום.‬
‫אבל תעזור לי, נכון?‬
‫אם תבטיחי לא להרים ידיים.‬
‫את תהיי שם, על קו הזינוק,‬ ‫ביום א׳ הראשון במארס.‬
‫ואת חייבת להפסיק לשתות אלכוהול.‬
‫כן, המפקד.‬
‫תרכוש.‬
‫אוקיי.‬
‫- השתתפות במרוץ ואסה: 1,800 קרונה -‬
‫שלא תעזי להתחרט עכשיו.‬
‫אוהבת אותך.‬ ‫-תפסיקי.‬
‫סבא שלך היה מתגאה בך מאוד.‬
‫רציתי שתדעי את זה.‬ ‫-מגניב.‬
‫טוחן פחמימות?‬
‫קצת מוקדם, לא?‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫-אתה תתחרה.‬
‫אני אתחרה?‬ ‫-במרוץ ואסה.‬
‫לא.‬ ‫-בטח. אתה לא יכול להימלט מזה.‬
‫מישהו חייב להיות שם עם אימא.‬
‫היא מתחרה במרוץ?‬
‫נותרה לה שנה כדי להיות ״ותיקה״.‬ ‫למה לה להפסיק עכשיו?‬
‫היה לה אירוע לב.‬
‫ואני לא רוצה שהיא תעשה את זה לבדה.‬
‫למה שאתה לא תבוא איתה?‬ ‫-אין מצב.‬
‫אני מקדיש 100% מתשומת הלב שלי לאמילי השנה.‬
‫אצלם אותה, אתמוך בה,‬ ‫ואדאג ששום דבר לא ישתבש.‬
‫אני מבין.‬ ‫-אולי יוהן יעשה את זה?‬
‫עם גיד אכילס קרוע?‬
‫היא לא צריכה להתחרות בכלל.‬
‫יוהן ואני מנהלים את העניינים פה‬ ‫בזמן שאתה עושה את שלך בסטוקהולם.‬
‫גם כשאבא חלה.‬
‫מי חלה?‬
‫יוהן, עם גיד אכילס שלו.‬
‫אני אתחרה איתך השנה, אימא.‬ ‫-אני לא ילדה.‬
‫לא, אבל אני רוצה לבוא איתך.‬
‫בסדר?‬
‫לא אחכה לך.‬
‫טוב.‬
‫זה בסדר שליסה תצטרף אלינו במרוץ ואסה?‬
‫אני לא יודעת מה להגיד.‬
‫מכרת את זה בתור סופ״ש רומנטי‬ ‫עם הרבה סקי, אבל כמובן…‬
‫הזמנתי חדר נוסף בשבילה.‬ ‫את יודעת את זה, נכון?‬
‫אוקיי.‬
‫דניאל…‬
‫זה קרוב מדי.‬
‫48 שעות התנזרות.‬
‫מותר לעשות דברים.‬
‫לא, אסור.‬
‫אוקיי.‬
‫אנחנו צריכים איכות שיא מחר, נכון?‬
‫מחר?‬
‫מחר, כן.‬
‫אני מקווה שלא שכחת.‬ ‫-לא.‬
‫טוב, נתחיל בכמה הקפות לחימום.‬
‫- מרפאת הפריה‬ ‫היום ב־15:00 -‬
‫אוקיי…‬
‫איפה דניאל?‬
‫לא…‬
‫הלו?‬ ‫-איפה אתה?‬
‫אני תקוע בפגישה בעבודה.‬
‫אתה צוחק?‬
‫אני אמצא פתרון.‬
‫אני מקווה מאוד.‬
‫הלו?‬
‫אתה רוצה שאני אדחוף את הדבר הזה לתחתונים?‬
‫פשוט חשוב שזה יישמר‬ ‫בטמפרטורת הגוף. זאת הסיבה.‬
‫ואז להסיע את זה לאשתך?‬
‫כן, זה יהיה ממש נחמד מצדך.‬ ‫אשלם לך אקסטרה, כמובן.‬
‫אני מוכן תמורת אלף קרונה.‬
‫כן, בסדר.‬
‫דבר עם אשתי כשתגיע. היא תשלם לך.‬
‫תכניס עמוק.‬ ‫-טוב.‬
‫ואל תוציא את זה עד שתגיע.‬
‫מה אתה פוחד שאעשה בזה?‬
‫קח תעודת זהות שלי, שהיא תדע שאתה אני.‬
‫מה?‬ ‫-טוב, אתה אתה,‬
‫אבל שאני זה ש…‬ ‫-הבנתי.‬
‫ביי.‬ ‫-יופי, תודה.‬
‫טוב. עוד הקפה אחת, ואז אימון אינטרוולים.‬
‫היכונו לפנייה עכשיו.‬ ‫-מושלם. יופי.‬
‫קלרה?‬ ‫-כן. זאת אני.‬
‫הוא אומר שבעלך שלח אותו עם הזרע.‬
‫אבל דניאל חייב להיות פה בעצמו‬ ‫כדי להראות שהוא מי שהוא טוען שהוא.‬
‫הנה.‬
‫הנה הסחורה. אז…‬
‫אני אקח את זה.‬
‫את גם אמורה לשלם לי.‬
‫הלו?‬ ‫-תגיד לי, אתה השתגעת לגמרי?‬
‫מה עכשיו?‬
‫אתה לא רוצה שאף אחד ידע,‬ ‫לא המשפחה ולא החברים הכי קרובים.‬
‫לא. אבל נראה לך סבבה לשלוח זרע עם שליח?‬
‫תקשיבי לי.‬
‫מאיפה לי שהוא לא האבא של הילד?‬
‫כרגע זה נראה כמו רעיון יותר טוב.‬
‫תירגעי.‬ ‫-תקשיב לי!‬
‫בעוד 20 דקות שואבים לי את הביציות,‬
‫ואתה תהיה פה עד אז‬ ‫עם מנה חדשה של זרע! ברור?‬
‫אני חייב לזוז.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫דניאל!‬ ‫-נדבר בהמשך!‬
‫מה נסגר?‬
‫איך את מרגישה?‬
‫בוא איתי…‬
‫נתחיל בעוד חמש דקות.‬
‫יש לנו 15 ביציות.‬
‫זה מצוין, קלרה.‬
‫והזרע?‬
‫יש לנו מספיק.‬
‫יופי.‬ ‫-רציתי לשאול לגבי זה.‬
‫אם יש מגבלה בתנועה,‬
‫עלולה להיות לזה השפעה?‬
‫דניאל מתאמן הרבה בבגדים צמודים.‬
‫היא אמרה שיש מספיק.‬ ‫למה את מעלה את זה עכשיו?‬
‫מפני שקראתי שזה יכול להשפיע.‬
‫בפורום המשפחות?‬
‫לא, נדמה לי שקראתי את זה בעיתון,‬ ‫או באתר מדעי.‬
‫לא זוכרת.‬ ‫-פורום המשפחות.‬
‫אוקיי, דניאל. זה היה בפורום המשפחות.‬
‫מה אני אמורה לעשות‬ ‫אם אני לא יכולה לדבר עם החברות שלי?‬
‫את לא צריכה להקשיב להיפוכונדרים בורים‬ ‫שמתארגנים בקבוצות ומפריחים השערות.‬
‫אתה שומע איך אתה נשמע,‬ ‫אז אני לא צריכה להגיד לך.‬
‫שמעתי שיש ייצוג־יתר לטבחים,‬ ‫בגלל התנורים החמים.‬
‫אולי אני מבשל יותר מדי. לא יודע.‬
‫כמו שאמרתי,‬
‫יש לנו מספיק, אז אין סיבה לדאגה.‬
‫טוב.‬
‫נראה כמה עוברים נצליח להשיג.‬
‫ניפגש ברביעי.‬ ‫-תודה.‬
‫חג מולד שמח.‬
‫אלוהים, אתה בסדר?‬
‫שיא אישי.‬
‫מזל טוב.‬
‫חג מולד שמח.‬
‫תודה על תלוש השי.‬
‫בבקשה.‬
‫איזה סרט בא לך לראות?‬
‫את יכולה איזה סרט שאת רוצה.‬ ‫-איזה שאני רוצה?‬
‫קחי את זה? תודה.‬
‫כן, אבל סרט לכל המשפחה, כמובן.‬
‫אלווירה!‬
‫אנחנו יושבים לאכול.‬
‫טוב. ד״ש לאבא. חג מולד שמח.‬
‫ד״ש מאימא.‬
‫חג שמח.‬ ‫-חג שמח.‬
‫חג שמח.‬
‫ניפגש מחר, חמודה.‬
‫מלחמה!‬
‫לעזאזל…‬ ‫-קדימה.‬
‫יופי.‬
‫איך הולך לך עם הסקי?‬
‫איך ההתקדמות, לדעתך?‬
‫סתום כבר.‬
‫מרוץ ואסה הוא 56 הקפות כאלה. את עשית אחת.‬
‫במרוץ ואסה אפשר לעצור ולאכול חטיף.‬
‫לא, תפסיק!‬ ‫-טוב.‬
‫המוטיבציה לא באה מעצמה.‬ ‫צריך להתאמץ כדי להשיג אותה.‬
‫כן.‬
‫שמעת אותי?‬ ‫-כן!‬
‫הבנת אותי?‬ ‫-כן.‬
‫לא שמעתי אותך.‬ ‫-כן!‬
‫טוב. קדימה. את חזקה.‬
‫טוב? את מרגישה חזקה, נכון?‬
‫יש לנו עובר אחד. לא רע, בהתחשב בנסיבות.‬
‫אבל בעקבות מה שסיפרת לי,‬ ‫שאת לא מרגישה טוב, קלרה…‬
‫הבחנתי גם בנפיחות באזור הבטן שלך.‬
‫אני רוצה לחכות עם ההפריה.‬
‫אוקיי.‬
‫אז נקפיא אותו?‬
‫נקפיא אותו ונחכה למשך ביוץ אחד או שניים.‬
‫אבל למה יש לה נפיחות?‬
‫אני בגירוי־יתר, דניאל.‬
‫יש סכנה כזאת.‬
‫אני רוצה שלפחות נתחיל לדבר על אימוץ.‬
‫אני לא רוצה לדבר על זה.‬
‫עכשיו יש לנו עובר.‬ ‫אפשר להתמקד בזה, בבקשה?‬
‫זה סתם משהו שהכנתי.‬
‫מה אתה מדבר? אתה בשלן אלוף.‬
‫נכון? כל כך טעים.‬
‫מחית הסלרי מדהימה.‬ ‫-קסומה.‬
‫והרוטב…‬ ‫-מעולה. טוב שאני יכולה לאכול בשביל שניים.‬
‫מתי הלידה?‬
‫בעוד חודשיים.‬
‫יין?‬ ‫-לא, תודה.‬
‫גם את בהיריון?‬
‫קשה לי להציב גבולות.‬ ‫-קלאסי למתמודדת במרוץ ואסה.‬
‫בעצמי ראיתי.‬
‫גם לנו יש משהו…‬
‫להודיע.‬
‫אנחנו…‬ ‫-מה?‬
‫אתה צוחק?‬ ‫-לא.‬
‫גם אתם?‬ ‫-זה בשלב מוקדם, אבל כן.‬
‫ינס…‬ ‫-מזל טוב.‬
‫אתה ממש פר הרבעה, ינס.‬
‫יש פיצוץ אוכלוסין בעולם גם ככה.‬
‫ארבעה ילדים?‬
‫חמישה.‬
‫חמישה?‬ ‫-כן.‬
‫יהיו לנו תאומים.‬ ‫-די.‬
‫אופס.‬ ‫-לא, זה נכון.‬
‫בלי לחץ.‬
‫אנחנו לא רוצים ילדים.‬ ‫-אנחנו מתקשים.‬
‫ככה זה. אנחנו מנסים.‬
‫אנחנו מנסים כבר שנים.‬
‫הזרעה, הפריה חוץ־רחמית…‬
‫הכול.‬
‫כן.‬
‫זה המצב.‬
‫אני מצטערת לשמוע.‬
‫כן, באמת.‬
‫סליחה, לא התכוונתי…‬
‫לא, לא יכולת לדעת.‬
‫אבל אנחנו שמחים בשמחתכם.‬
‫תודה.‬
‫נכון, מותק?‬
‫בטח.‬
‫ואנחנו…‬
‫יש לנו עובר.‬
‫קפוא.‬
‫אז…‬
‫אנחנו מקווים.‬
‫מרגש.‬
‫זה המצב.‬
‫טוב, לחיים.‬ ‫-לחיים.‬
‫לחיי ארוחה נהדרת.‬
‫כן. לחיים.‬
‫לחיים.‬
‫השעה מתקרבת.‬
‫חצות הלילה.‬
‫שש, חמש, ארבע, שלוש, שתיים, אחת…‬
‫שנה טובה!‬
‫שנה טובה.‬ ‫-שנה טובה.‬
‫שנה טובה, אחותי.‬ ‫-כן.‬
‫שנה טובה, ינס!‬
‫שנה טובה!‬
‫לחיים.‬ ‫-שנה טובה.‬
‫למה לא אמרת משהו?‬
‫יכולתי לעזור. להיות פונדקאית או משהו.‬
‫אבל אולי זה אסור, בגלל שאנחנו אח ואחות.‬
‫מה אתה חושב? זה מסוכן?‬
‫שנעשה את זה? אולי…‬
‫ארבע פעמים?‬
‫מעלה ומטה?‬
‫זהירות.‬
‫כן, צריך פה עיניים בגב.‬
‫מה אני עושה פה בכלל?‬
‫למה לא שכנעת אותי לרדת מזה?‬
‫בואי כבר. קדימה!‬
‫טוב? קדימה!‬
‫למה אתה כזה מהיר?‬
‫ליסה, החלטנו לפתוח בחקירה.‬
‫אני מבינה שזה קשה לך.‬
‫מה הוא אמר לך, סזאר?‬
‫אלווירה מרבה להגיע ללימודים באיחור‬ ‫בשבועות שהיא מבלה אצלך.‬
‫אני גרה רחוק מבית הספר שלה.‬
‫כשהגיע בכלל מגיעה ללימודים.‬
‫יש לה שיעור היעדרויות גבוה.‬
‫היא הייתה חולה.‬
‫לדברי סזאר, אלווירה סובלת מחרדות לאחרונה,‬
‫ממצבי רוח רעים, ומתלוננת על כאבי בטן.‬
‫לא, זה ממש לא נכון.‬
‫בבקשה אל תפתחו בחקירה. אני השתפרתי!‬
‫צר לי, ליסה, אבל זה המצב כרגע.‬
‫התחלתי לעשות פעילות גופנית, הפסקתי לשתות,‬
‫אני משתתפת במרוץ ואסה…‬
‫את משתתפת במרוץ ואסה?‬
‫כן, אני משתתפת במרוץ ואסה.‬
‫באמת? גם אני!‬
‫בפעם הרביעית.‬
‫בדרך כלל במסלול הפתוח,‬ ‫אבל הפעם הלכתי על הדבר האמיתי.‬
‫כמה פעמים השתתפת?‬
‫זאת הפעם הראשונה שלי.‬
‫פעם ראשונה?‬
‫יופי!‬
‫היא ראתה אותי אחרת לגמרי‬ ‫מהרגע שהזכרתי את המרוץ. זה מטורף.‬
‫זה כמו כת, אה?‬
‫- סוכנות אימוץ -‬
‫הלו?‬
‫כת. שמעתי אותך.‬
‫כשאגיע הביתה, תאמן אותי בלי רחמים, טוב?‬
‫כן, אני מבטיח.‬ ‫-אני אראה להם.‬
‫ביי.‬
‫- 30 ימים נותרו -‬
‫היי!‬
‫את נראית טוב.‬ ‫-תודה.‬
‫- על המסלול עם נעמי -‬
‫יופי.‬
‫- 14 ימים נותרו -‬
‫- 2 ימים נותרו -‬
‫קרינה לרסון.‬
‫היי. זה דניאל נילנדר.‬
‫קלרה פה, על רמקול.‬
‫הייתה לנו שיחה שלא נענתה…‬
‫טוב שהתקשרתם.‬
‫לצערי, יש לי בשורה לא טובה.‬
‫העובר לא שרד את ההפשרה.‬
‫תחשבו על זה ביניכם.‬
‫אתם לא חייבים להחליט עכשיו.‬
‫נדבר שוב בשבוע הבא.‬
‫נהיה בקשר.‬
‫אוקיי.‬
‫שלום.‬
‫בחיים לא יהיה לנו ילד!‬
‫לא נכון. עוד לא מאוחר מדי.‬
‫את בת 40.‬
‫יש לך לפחות עוד ארבע שנים של פוריות.‬
‫עם 12 ביוצים בשנה,‬ ‫יהיו לנו 48 הזדמנויות לפחות.‬
‫אני לא רוצה מתמטיקה עכשיו.‬
‫אני רק רוצה לעשות ילד.‬
‫אני יודע. אני מבין.‬
‫גם אני רוצה ילד.‬
‫סליחה.‬
‫לא, זה…‬
‫מותק…‬
‫תתקשר למלון בהמשך?‬
‫מה?‬
‫כן, כדי לבטל.‬
‫לא, למה? למה לבטל?‬
‫מה זאת אומרת למה?‬
‫אנחנו לא יכולים לנסוע לשם עכשיו.‬
‫מה אתה, רובוט?‬
‫לא, אבל…‬
‫ידענו שנעשה טיפול הפריה.‬
‫דניאל…‬ ‫-וידענו שאולי הוא לא יצליח.‬
‫טוב. אני נשארת בבית.‬ ‫אני לא יכולה לעשות את זה.‬
‫תקשיבי…‬
‫התכוננתי והתאמנתי לקראת זה כל השנה, קלרה.‬
‫גררתי אנשים מהעבודה,‬ ‫ועכשיו גם אחותי הצטרפה.‬
‫גם אותי זה מעציב.‬ ‫-כן.‬
‫זאת הייתה ההזדמנות האחרונה.‬ ‫-לא נכון.‬
‫כן נכון.‬
‫תפסיקי.‬
‫כל זה בגללך.‬
‫תזכור את זה.‬
‫כן, אני יודע.‬
‫אני חושבת שאתה צריך להיות קצת יותר מעורב.‬
‫אני מעורב.‬
‫באמת? לא רואים.‬
‫אני אומר שאנחנו לא צריכים לוותר.‬ ‫-זה מה שאתה אומר.‬
‫אבל אתה לא זה שממלא‬ ‫את הגוף שלו בהורמונים, נכון?‬
‫אתה לא מסוגל אפילו‬ ‫להגיע למרפאה לשאיבת ביציות!‬
‫במקום לבוא אתה שולח נהג מונית!‬
‫התנצלתי על זה.‬
‫הייתי לוקח הורמונים בשמחה,‬ ‫אבל אני לא יכול.‬
‫מה את רוצה ממני? שאפסיק לחיות?‬
‫תפסיק! זה דבר מטומטם להגיד.‬
‫אל תלכי!‬
‫אי אפשר להפסיק לחיות‬ ‫רק בגלל שמנסים לעשות ילד.‬
‫אף פעם לא אמרתי שצריך להפסיק לחיות.‬
‫אבל כן אמרת!‬
‫אני אמרתי?‬ ‫-כן.‬
‫אין לך שום דבר אחר בראש.‬
‫לא עושים פה, לא נוסעים לשם…‬ ‫כל הזמן רק ״ילד, ילד, ילד״.‬
‫את באובססיה!‬
‫לך לעזאזל.‬
‫לכי לעזאזל את.‬
‫אם הזרע שלך לא היה כזה דפוק,‬ ‫לא היינו בסיטואציה הזאת.‬
‫אל תשכח את זה.‬
‫קלרה לא באה איתנו?‬
‫היא לא מרגישה טוב.‬
‫כיף לשמוע שגם לכם יש בעיות.‬
‫אזכור את זה.‬
‫טוב, נוסעים.‬
‫שלום, זאת קלרה.‬
‫שלום, קלרה.‬ ‫מדברת וילמה ממלון הוגפייל בסאלן.‬
‫היי.‬
‫היי. אנחנו קצת בעומס־יתר בגלל מרוץ ואסה,‬
‫אז אני מתקשרת לבדוק שוב את ההזמנה שלך.‬
‫סוויטה ועוד חדר זוגי.‬
‫לא, את יכולה לבטל. את הסוויטה, כלומר.‬
‫מה אמרת?‬
‫את יכולה לבטל.‬
‫לבטל את ההזמנה?‬ ‫-כן.‬
‫תודה. ביי.‬
‫כחול או סגול?‬
‫כמה קר יהיה?‬
‫מינוס שלוש מעלות.‬
‫איך את? לחוצה?‬
‫אני מרגישה שאני תכף מתה.‬
‫זה באשמתך, יא סדיסט.‬
‫היי, חבר׳ה.‬
‫לחיי דניאל, המאמן הכי טוב בעולם.‬
‫הטוב בעולם.‬ ‫-לחיים.‬
‫כשמגיע הרגע לבחור…‬
‫היא הביאה טבק?‬
‫היי.‬
‫סליחה, אנחנו מכירים?‬
‫לא, לא נראה לי.‬
‫אתה לא מפורסם, נכון?‬
‫לא, אני לא מפורסם.‬ ‫-מביך.‬
‫אמרו לי שאני דומה למרטין סטנמרק, אבל…‬
‫לא, ממש לא.‬
‫לא.‬ ‫-לא שזה לא בסדר,‬
‫הוא גבר חתיך, אבל לא הטיפוס שלי.‬
‫אבל אתה מזכיר לי מישהו אחר.‬
‫כן…‬
‫ככה זה.‬ ‫-כן.‬
‫״אתה דומה למישהו, רק פחות חתיך.״‬
‫אני לא יכולה…‬
‫אני רק הולכת לקנות פירות.‬
‫עכשיו?‬ ‫-כן.‬
‫אנחנו יוצאים.‬ ‫-כן, אבל אני רוצה פירות.‬
‫חמש דקות.‬
‫המפתח!‬
‫הוא לא אצלך?‬
‫הרכב נעול?‬ ‫-אם הוא אצלי…‬
‫לא, הוא לא אצלי.‬
‫אוף, היה לי אותו לפני רגע.‬ ‫-את צוחקת עליי?‬
‫איך הצלחת?‬ ‫-תפסיק. תעזור לי לחפש אותו.‬
‫אני משאיר אותך לבד לחמש דקות,‬ ‫ואת מוצאת דרך להרוס הכול!‬
‫מה הבעיה שלך?‬
‫זה לא היה בכוונה. תפסיק.‬
‫ועדיין אנחנו עומדים פה בלי המפתח!‬
‫את לא שמה קצוץ. כמו עם הבת שלך.‬
‫״מה קורה? אין לי מושג.״‬
‫זה מה שאת רוצה?‬
‫לעמוד פה בקור?‬
‫להשתתף במרוץ.‬ ‫-כן, אני רוצה להשתתף במרוץ.‬
‫זה לא נראה ככה.‬
‫אז איבדתי מפתח.‬
‫ביג פאקינג דיל.‬
‫הוא בטח פה.‬
‫אני מתקשר למוקד. אין לי כוח לזה.‬
‫אתה חייב להיות כזה חמוץ?‬
‫שלום, שמי דניאל נילנדר.‬ ‫איבדתי את המפתח לרכב.‬
‫טוב. מה תרצו?‬
‫היי, זאת לא…?‬
‫מה? ליסה?‬
‫מה היא עושה? היא שתויה?‬
‫אלוהים…‬
‫בואו ניסע.‬
‫נוסעים.‬
‫הנה!‬
‫מצאתי אותו.‬
‫תפוס.‬
‫תחת איזה שם ההזמנה?‬
‫נילנדר, דניאל.‬
‫ההזמנה שלכם בוטלה היום.‬
‫לא, אין מצב.‬
‫שמרתי חדר זוגי לפני שנה.‬
‫ההזמנה בוטלה.‬
‫אז תני לנו חדר אחר.‬
‫המלון מלא, צר לי.‬
‫אני יכולה להציע לכם לינה בבית ספר‬ ‫ולספק לכם סדינים.‬
‫סדינים? את עושה צחוק?‬ ‫ֿ-דניאל…‬
‫מה? אני אמור לישון על הרצפה?‬
‫אני משתתף במרוץ ואסה בבוקר! 90 קילומטר!‬ ‫-כמו כולם פה.‬
‫אולי הם לא שואפים להיות בין 500 הראשונים.‬
‫זה בגלל קלרה.‬ ‫-אתה חושב שקלרה אשמה בזה?‬
‫בת זונה!‬
‫שנאסוף את המספרים שלנו?‬
‫כן.‬
‫מקסים.‬
‫אני מתקשרת לוודא שאלווירה הגיעה בשלום.‬
‫אוקיי.‬
‫אני אלך לחפש את ינס וביורן.‬
‫טוב.‬ ‫-אוקיי.‬
‫את יכולה לקחת את זה?‬
‫היי, אימא.‬ ‫-היי, חמודה.‬
‫מבלה יפה?‬
‫כן. את בסדר?‬
‫כן, אני בסדר גמור.‬
‫כובע יפה. אבא קנה לך אותו?‬
‫לא, פיליפה סרגה אותו.‬
‫היא סורגת דברים לתינוק כל הזמן.‬
‫לתינוק?‬
‫אפשר לדבר רגע עם אימא?‬
‫חמודה, את יכולה לקחת את החפצים שלך?‬
‫היי, ליסה.‬
‫אתם בהיריון?‬
‫כן. התכוונתי לספר לך.‬
‫אלווירה הקדימה אותך.‬
‫זה עוד שלב מוקדם.‬
‫איזה שלב?‬
‫ארבעה חודשים. חמישה.‬
‫חשבתי שאתה לא רוצה עוד ילדים.‬
‫גם אני חשבתי.‬
‫ליסה, באמת, לא התכוונתי…‬
‫שזה…‬
‫יקרה ככה. סליחה.‬
‫מצטערת, אני צריכה לסיים.‬
‫או שאני מתעלמת מהתשישות שלי‬ ‫וסופרת תנועות ידיים,‬
‫או שאני מתמקדת לגמרי באותות החושיים שלי.‬
‫כשאני מרגישה שהשרירים שלי תשושים,‬
‫אני מתמקדת בנשימות שלי.‬
‫זה דניאל. נעמי.‬ ‫-היי.‬
‫אתה הבוס שגרר הנה את העובדים שלו?‬
‫כן, זה אני.‬
‫נעים להכיר, אני מעריץ שרוף.‬
‫דניאל.‬
‫אני משתדלת להימנע‬ ‫מהחיידקים של אחרים ביום שלפני מרוץ.‬
‫כן. זה… בטח.‬
‫אתה מתחיל בקבוצה 5, כמוהם?‬
‫קבוצה 2.‬
‫ואת?‬
‫גם אני.‬
‫את מי אני מזכיר לך?‬
‫לא יודעת.‬
‫תנחשי.‬
‫שוטה הכפר?‬
‫לא. ג׳ק ספארו.‬
‫אפשר להזמין אותך לדרינק?‬
‫אימא שלך יודעת שאתה פה?‬
‫לא.‬
‫את מי אני מזכיר לך?‬
‫מה תרצי?‬ ‫-אפשר יגרמייסטר?‬
‫בטח.‬
‫אז שנלך לישון?‬
‫כן, כדאי.‬
‫אני אשאר קצת. אני מחכה לאחותי.‬
‫טוב.‬ ‫-לילה טוב.‬
‫גם לך.‬ ‫-נעים להכיר.‬
‫לילה טוב.‬ ‫-בהצלחה.‬
‫אז כמה קילומטרים צברת?‬
‫400 על גלגלים ועוד 400 על השלג. ואת?‬
‫1,500 על המסילה.‬
‫אוקיי.‬
‫זה טוב.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫הבנתי מאיפה אנחנו מכירים.‬
‫הספקת להגיע להופעה של הבת שלך?‬
‫אני שוטר.‬
‫הכרנו כשבילית את הלילה בתחנה.‬
‫בבקשה.‬
‫210 קרונה בבקשה.‬
‫לא הזמנתי את זה.‬
‫בירה ויגרמייסטר.‬ ‫-אני הזמנתי חלב.‬
‫בחייך.‬ ‫-סתם, בצחוק. תודה.‬
‫מצחיק.‬
‫סליחה. לא התכוונתי להעליב.‬
‫תן את זה לגברת ספארו.‬
‫השתתפת במרוץ פעם?‬
‫כן, אבל מזמן. פעם אחת.‬
‫אז אתה לא יודע על העלייה הראשונה?‬
‫לא.‬
‫תגלוש משמאל לבית. זה ייקח יותר זמן,‬ ‫אבל יהיה לך את המסלול לעצמך.‬
‫כולם נצמדים לימין.‬
‫איזה בית?‬
‫רוצה שאראה לך?‬
‫כן, אני אשמח.‬
‫יש לי רכב שלג בחוץ. זה לא ייקח הרבה זמן.‬
‫אוקיי. רכב שלג?‬
‫אני גולש עם אימא שלי.‬ ‫היא רוצה להיות ״ותיקה״.‬
‫ותיקה?‬
‫כן. מי שמסיים את המרוץ 30 פעמים‬ ‫זוכה לתואר ״ותיק״.‬
‫שיט.‬ ‫-היא די תחרותית.‬
‫גם אתה כזה?‬
‫לא. יש רק מרוץ אחד‬ ‫שאני באמת רוצה להשתתף בו.‬
‫הוא נקרא ״מרתון דו מדוק״.‬
‫שמעת עליו?‬
‫לא.‬ ‫-לא?‬
‫רצים בין יקבים, טירות וכל מיני כאלה.‬
‫בעצירות השתייה אפשר לטעום יינות,‬
‫ולפעמים צדפות או כבד אווז. הבנת את הרעיון.‬
‫נשמע מקסים.‬ ‫-כן.‬
‫אני אחת כזאת שמעדיפה נקניקייה בלחמנייה.‬
‫כן. אני מניח שגם אני.‬
‫נצטרך להמציא את המרוץ הזה.‬
‫מרוץ בין דוכני נקניקיות.‬
‫עם טעימות של שוקו, ו…‬
‫דניאל!‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫אנחנו רק הולכים לבדוק משהו.‬ ‫זה ייקח רבע שעה.‬
‫ומי זאת?‬
‫נעמי.‬
‫אבל אני תכף חוזר.‬
‫ביי.‬
‫הנה. פה כדאי לך לעבור בצד השני.‬
‫בצד שמאל?‬
‫כן. שקט יותר שם. פחות אנשים.‬
‫אוקיי. בסדר.‬
‫רוצה לראות איפה אני ישנה?‬
‫כן.‬
‫או… איפה את ישנה?‬
‫בבקתה שנמצאת במשפחה שלי כבר דורות.‬
‫אני ישנה שם בלילה שלפני המרוץ.‬ ‫זה מביא מזל.‬
‫כן, בטח. בואי ניסע.‬
‫הוא לא עונה.‬
‫לא?‬
‫אני יכול לבוא איתך אם את רוצה.‬
‫ליווי משטרתי לאישה חסרת ישע?‬
‫שלא ימצאו אותך באיזה פארק.‬
‫מצחיק מאוד.‬
‫וואו.‬
‫נעים פה.‬
‫היא נבנתה במאה ה־18.‬
‫היא עוד הייתה בשימוש‬ ‫כשאימא שלי הייתה קטנה.‬
‫כלי נגינה מגניבים.‬
‫השתמשו בהם כדי לקרוא לבעלי חיים.‬ ‫מי שלא ידע לעשות ״קוּלה״.‬
‫״קוּלה״? מה זה?‬
‫טכניקה קולית. מיוחדת מאוד.‬
‫מה זה, שפה אחרת או משהו?‬
‫יותר כמו קריאה של רועים.‬
‫אוקיי.‬ ‫-בפלצט.‬
‫זאת יכולה להיות פקודה או הוראה.‬
‫את יודעת לעשות קוּלה?‬
‫רק כשאני גומרת.‬
‫מה?‬
‫אז מה את עוד עושה?‬
‫כשאת לא משתתפת במרוץ ואסה?‬
‫חוץ מלשרוץ בתאי מעצר ובמכולות אשפה?‬
‫כן, בדיוק.‬
‫טוב…‬
‫אני מובטלת,‬
‫אחרי שהייתי בחופשת מחלה בגלל דיכאון.‬
‫אוקיי.‬
‫אני בטח נראית כמו הבנאדם הכי מדכא בעולם.‬
‫מובטלת, חולה, מדוכאת…‬
‫לפעמים אני אפילו מעשנת סיגריה‬ ‫מתחת למאוורר במטבח.‬
‫זה הפרופיל שלך בטינדר?‬
‫כן.‬
‫אני רווקה כבר חצי שנה.‬
‫אז הפעם יכולתי להתמקד בזה.‬
‫האקס שלי כל הזמן התלונן‬ ‫שאני מתאמנת יותר מדי.‬
‫כן, זה ממש מעצבן.‬
‫הוא רצה להישאר בבית,‬ ‫לראות טלוויזיה ולאכול טאקו,‬
‫ולעשות ילדים.‬
‫אני בכלל לא רוצה ילדים.‬
‫לא?‬
‫אני אוהבת את החופש שלי מדי.‬
‫אני רוצה את החופש לנסוע ולעשות מה שבא לי.‬
‫לטפס בקיץ, לטייל בסתיו,‬
‫לעשות סקי בחורף.‬
‫מוזר לי לשבת פה ולדבר איתך ככה.‬
‫אני עוקב אחרייך ברשתות‬ ‫וקראתי את כל הפוסטים שלך.‬
‫והנה את, יושבת מולי.‬
‫אני מתארת לעצמי שזה מוזר לך.‬
‫אני בטח נשמע כמו איזה מטרידן פסיכי.‬
‫לא התכוונתי. סליחה.‬
‫אולי זה מדליק אותי.‬
‫אוקיי.‬
‫- סוכנות אימוץ -‬
‫- אימוץ -‬
‫אני מתאכסנת פה עם 50 בחורים מקסימים,‬
‫וכמה שאולי פחות מקסימים. לא יודעת.‬ ‫-כן…‬
‫שנעשה פה פשיטה?‬
‫יש לי תרסיס פלפל.‬
‫לא שמעתי את זה.‬
‫את יכולה לישון אצלי, אם את רוצה.‬
‫או אצל אימא שלי. היא גרה שם.‬
‫תודה, נחמד מצדך.‬
‫אבל אחי לא יסלח לי‬ ‫אם אתן לו לישון פה לבדו.‬
‫אני מבין.‬
‫אבל תודה שאירחת לי לחברה.‬
‫תודה לך.‬
‫ובהצלחה מחר.‬
‫כן. שיט…‬
‫בהצלחה גם לך.‬
‫לילה טוב.‬
‫ובלי תרסיס פלפל, טוב?‬
‫בלי. מבטיחה.‬
‫זאת אחזקת נשק ללא רישיון.‬ ‫-כן, הבנתי.‬
‫מי שישלח לי ידיים יחטוף מקל סקי בתחת.‬
‫טוב. לילה טוב.‬
‫איפה היית? חיפשתי אותך.‬
‫אין לי קליטה.‬
‫גם אני חיפשתי אותך.‬
‫נעמי הזמינה אותי לישון אצלה..‬
‫סליחה?‬
‫אני לא יכול לישון על הרצפה.‬
‫אתה צוחק עליי? אתה משאיר אותי פה לבד?‬
‫לבד? מה…‬
‫הלו?‬
‫את שומעת?‬
‫משטרה! עצור!‬
‫אפשר להתחרט?‬
‫כן, בטח.‬
‫היי, הגעתם לדניאל נילנדר.‬
‫תשאירו הודעה אחרי הצפצוף. תודה.‬
‫אף פעם לא שכבתי עם מישהו‬ ‫בלילה שלפני מרוץ, תדע לך.‬
‫אפילו לא התנשקתי.‬
‫לא, זה…‬
‫אני מבין, כמובן. בטח.‬
‫אבל…‬
‫שמרתי לי ג׳קוזי פרטי‬ ‫בספא במלון אחרי המרוץ.‬
‫אם בא לך להצטרף אליי.‬
‫חשבתי לשתות יין,‬
‫ולפנק את עצמי קצת‬ ‫לפני שאני מתחילה להתאמן למרוץ הבא.‬
‫נשמע כמו תוכנית כיפית.‬
‫אני אשמח.‬
‫אתם תמיד נפגשים לפני המרוץ?‬
‫כן, זו מסורת.‬
‫הבנתי.‬ ‫-כמה זמן אתם ביחד?‬
‫אנחנו? לא, אנחנו לא…‬
‫ליסה היא…‬
‫אנחנו רק ידידים.‬ ‫-כן.‬
‫הבנתי. כמו מה שמה… קטרין.‬
‫תפסיק.‬
‫התיידדתם מהר מאוד.‬ ‫-די.‬
‫אחרי הגירושים, הכוונה. מהר מאוד.‬
‫תעביר לי את הגבינה?‬
‫גם היא הייתה ידידה שלך, לא?‬
‫כן.‬
‫מה שלומך, אירמה?‬
‫איך הבריאות?‬
‫אני מרגישה מצוין.‬
‫אסא שאל מה שלום אימא.‬
‫את בלחץ?‬
‫למה שאהיה בלחץ?‬
‫זה פוגע בביצועים.‬
‫זה נכון. אזכור את זה.‬
‫אם כבר, אז כבר.‬
‫טוב. תודה על הארוחה.‬
‫נראה שמישהי בלחץ.‬
‫אבל ממה שהבנתי,‬ ‫יוקרתי מאוד להיות נערת הזר.‬
‫כן, יקירתי?‬ ‫-הייתי אומרת שכן.‬
‫כן.‬
‫גם שרלוטה וגם אימא היו נערות זר.‬
‫בת נותנת את הזר‬ ‫במרוץ של הבנים ולהפך, נכון?‬
‫נכון.‬
‫זה לא קצת מסליל מגדרית?‬
‫סתם, נראה לי‬ ‫שאם המנצח במרוץ הוא גיי, נניח,‬
‫אולי הוא היה מעדיף לקבל את הזר מגבר.‬
‫נכון.‬
‫סתם מחשבה.‬
‫כן…‬
‫מעניין.‬
‫שכחתי לשאול אם נערת הזר‬ ‫חייבת להיות ממחוז דלרנה.‬
‫אוקיי…‬
‫היה יכול להיות נחמד לבחור‬ ‫בן או בת של מהגרים, לדוגמה.‬
‫כן.‬
‫אשאל את אימא.‬ ‫היא חברה בוועד המארגן של המרוץ.‬
‫פעיל.ת טרנס ממוצא אפגני עם נכות, אולי?‬
‫ונראה לי שחשוב לא להתרברב יותר מדי.‬
‫כן, לגמרי.‬
‫בחיים לא היינו מתרברבים.‬
‫זה אבא שלך?‬
‫כן.‬
‫הוא…‬
‫הוא נפטר.‬
‫לפני עשר שנים.‬
‫הייתם קרובים?‬
‫הוא לא היה באמת קרוב לאף אחד.‬
‫אראה לך איפה תישני.‬ ‫-טוב.‬
‫זו לא בדיוק סוויטה במלון, אבל…‬
‫זה מושלם.‬
‫תודה שהסחת את דעתי מהמרוץ.‬
‫לא דיברנו על שום דבר אחר.‬
‫אבל כל זה נותן פרספקטיבה.‬
‫כל אחד עושה מה שהוא יכול.‬ ‫אין טעם להשוות את עצמך לאחרים.‬
‫כה אמרה האישה שעומדת‬ ‫להתחרות מול 15,000 איש מחר.‬
‫כן, אבל אני לא רואה את זה ככה.‬
‫אני מתחרה נגד עצמי.‬
‫זאת קלישאה.‬
‫מותר לי להגיד את זה‬ ‫מפני שאני אתחרה נגדך.‬
‫אוקיי.‬ ‫-כן.‬
‫אז שהטוב ביותר ינצח.‬
‫כן. או הטובה.‬
‫או הטרנס.ית.‬
‫אוקיי.‬
‫ראיתם את האישה שישנה פה?‬
‫לא, אף אחד עוד לא ישן שם.‬
‫טוב. תודה.‬
‫טוב. תודה על הטרמפ.‬
‫ותודה על…‬
‫אולי ניפגש על המסלול.‬
‫כן.‬
‫או… לא יודע.‬
‫אני אגלוש עם אימא, אז…‬
‫היא מהירה לגילה, אבל…‬
‫אני מקווה שניעצר בחבל הראשון.‬
‫מה? איזה חבל?‬
‫החבל. בשלב מסוים מותחים חבל לאורך המסלול.‬
‫מי שעוד לא הגיע אליו חייב לעצור.‬
‫ירצה או לא ירצה.‬
‫אז זה מה שחשבתי.‬
‫לא ידעת את זה?‬
‫לא.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫בהצלחה.‬
‫היי, חשבתי על משהו…‬
‫אני עוד לא ממש מוכנה…‬
‫להיות בקשר וזה.‬
‫החיים שלי בבלגן כרגע.‬
‫אוקיי.‬
‫אפרופו מתיחת חבלים?‬
‫כאילו…‬
‫עד כאן ולא מעבר.‬
‫טוב…‬ ‫-אני מבין.‬
‫הנה אתה.‬
‫איפה היית?‬
‫קלרה השיגה אותך?‬
‫לא. לא הייתה לי קליטה,‬ ‫כפי שאולי שמת לב.‬
‫היא התקשרה אליי וסימסה לי,‬ ‫ולא ידעתי מה להגיד.‬
‫מה רצית שאגיד? שהיית אצל בת האיכר?‬
‫אתקשר אליה בהמשך.‬
‫כאילו… מה עשיתם?‬
‫גם הורדת את הטבעת?‬
‫כן. הורדתי.‬
‫אני תמיד עושה את זה כשאני מתחרה.‬
‫זה עושה לי יבלות.‬
‫מה זה?‬
‫לא נראה לי שקלרה ואני נוכל להישאר ביחד.‬
‫מה?‬
‫אני יותר המטפל שלה מאשר בעלה‬ ‫בשנים האחרונות.‬
‫ואחרי מה שהרגשתי עם נעמי אתמול…‬
‫היה לנו חיבור ברמה אחרת לגמרי.‬
‫בחייך, כמה זמן אתם מכירים?‬
‫12 שעות?‬
‫מרגיש לי כמו נצח.‬
‫כלומר… אני יכול לעבור לגור פה.‬
‫לפתוח מרכז כנסים או משהו.‬
‫לעשות סקי בחורף, לטפס בקיץ,‬
‫ו… לא יודע, לעשות צניחה חופשית באביב.‬
‫ברצינות, אתה תמיד מתחרפן ככה לפני המרוץ?‬
‫זה לא קשור למרוץ.‬
‫זה נהיה ברור לגמרי. את יודעת?‬
‫אדבר עם קלרה כשאחזור הביתה. אולי נתגרש.‬
‫הגיע הזמן.‬
‫אתה וקלרה ביחד 15 שנה.‬
‫תזרוק את כל זה לפח בגלל שהכרת‬ ‫איזו חתיכה בת 25? בחייך.‬
‫זאת כזאת קלישאה.‬
‫נעמי בת 32, טוב?‬
‫והיא מדריכת ספורט…‬
‫אם ככה, לך על זה.‬
‫רעיון מצוין.‬
‫לעזאזל, אנחנו באיחור. זה לא טוב.‬
‫סליחה, אתה יכול לפתוח את הדלת?‬
‫גם אני ארד.‬
‫מה?‬ ‫-כן. סליחה.‬
‫מה, אתה נוטש אותי?‬ ‫היינו אמורים לעשות את זה ביחד.‬
‫את בקבוצה 10, אני בקבוצה 2.‬ ‫תתקשרי אליי אחר כך.‬
‫מה זה משנה?‬ ‫-את תהיי בסדר.‬
‫אתה כזה רע!‬
‫- שלום. לאן תרצו לנסוע? -‬
‫היי, אימא!‬
‫היי, חמודה. את ערה?‬
‫איפה את?‬
‫אני בדרך לקו הזינוק.‬
‫תבואי לצפות במרוץ?‬ ‫-נראה לי.‬
‫אני מצטערת על כל הבלגן‬ ‫שהיה בזמן האחרון. זה כבר מאחורינו.‬
‫אני אמצא עבודה, ואז יסיימו לשפץ את הדירה…‬
‫יהיה בסדר.‬
‫אוקיי.‬
‫טוב, משוגעת שלי. נשיקות.‬
‫הנה!‬
‫הרגשתי בעיטה קטנה.‬
‫זה עוד מוקדם.‬
‫לא נלך לצפות במרוץ?‬
‫אולי נלך לאכול וופלים היום?‬
‫זה יהיה ממש נחמד.‬
‫אלפי אנשים משתתפים במרוץ.‬ ‫יהיה קשה מאוד למצוא את אימא.‬
‫אפשר ללכת לקו הסיום?‬
‫נראה.‬
‫את יודעת איך אימא.‬ ‫היא אומרת כל מיני דברים,‬
‫וזה לא מה שקורה בסוף.‬
‫המרוץ הזה ארוך מאוד,‬
‫ואני לא חושב שאימא שלך תגיע לקו הסיום.‬
‫הנה! עכשיו!‬
‫הרגשת?‬
‫הנה.‬
‫כן!‬
‫והנרתיק כאן.‬
‫- מרק אוכמניות קר -‬
‫היי!‬ ‫-כן…‬
‫יו!‬
‫תרגיעו. אני עובר.‬
‫תיזהר!‬ ‫-תיזהרי גם את.‬
‫תחזור אחורה למקום שלך.‬
‫מצחיק מאוד. את תראי.‬
‫לתשומת לב הנוסעים‬ ‫ברכבת של השעה 7:44 למורה.‬
‫חל עיכוב.‬
‫שעת היציאה המעודכנת היא 9:14.‬
‫מונית!‬
‫היי, סליחה.‬
‫סליחה.‬
‫את יכולה להסיע אותי למורה, מחוז דלרנה?‬
‫לא, המשמרת שלי נגמרת בעוד שעה.‬
‫אוקיי. תודה בכל אופן.‬
‫סליחה, אתה יכול להסיע אותי לדלרנה?‬
‫לדאלן? בשמחה.‬
‫לא, לדלרנה.‬
‫לדאלן אני יכול להסיע אותך.‬ ‫זה לא אלף קילומטר מפה?‬
‫זה לא כזה רחוק.‬
‫לאן את צריכה?‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫היי, זו את.‬
‫היי.‬
‫זוכרת אותי?‬ ‫-בטח.‬
‫אני זה ש…‬ ‫-כן, בדיוק.‬
‫בדיוק.‬
‫דרך אגב, איך הלך?‬
‫זה לא ממש הלך, לצערי.‬
‫חבל.‬
‫כן.‬
‫לאן את צריכה?‬
‫אני צריכה לדלרנה.‬
‫דלרנה?‬ ‫-למורה.‬
‫תעלי.‬
‫אתה בטוח?‬ ‫-בטח. תעלי.‬
‫טוב. תודה.‬ ‫-מזמן לא הייתי שם.‬
‫תודה.‬
‫קדימה, אירמה!‬
‫בעוד 90 ק״מ תהיי ״ותיקה״.‬
‫נעמי!‬
‫יוצאים לדרך!‬
‫כן.‬
‫והנה הגולשים יוצאים לדרך.‬
‫שופעי אנרגיה כמו כור גרעיני.‬
‫איזה מראה אנרגטי וססגוני.‬
‫הם יוצאים לאתגר של פעם בחיים.‬
‫אני יכול לדווח על פקק תנועה באזור סאלן.‬
‫אבל לא נורא, אנחנו מרגישים נהדר ביחד!‬
‫כל פעם, חבר!‬
‫מרוץ ואסה… את עושה סקי למרחקים ארוכים?‬
‫לא. טוב, עשיתי קצת סקי,‬ ‫אבל היום הרבה פחות.‬
‫גם אני לא.‬
‫טוב…‬
‫מזמן לא עשיתי סקי. אני מעדיף כדורגל.‬
‫אני מאמן את הקבוצה של באיין עד גיל 13.‬ ‫-כן?‬
‫זאת בטח עבודה לא קלה.‬
‫בטח. את צוחקת?‬
‫חלקם מאוד ממוקדים וממלאים הוראות,‬
‫ואחרים סתם רודפים אחד אחרי השני.‬
‫ככה זה.‬
‫העיקר שהם באים לאימון ונהנים, לא?‬
‫לא כשהם עושים שטויות‬ ‫והולכים מכות. גם זה קורה.‬
‫ואז צריך לנזוף בהם ולעשות להם שיחות.‬
‫כן, בהחלט.‬
‫תקשיב, אני צריכה להיות שם‬ ‫באחת בצהריים לכל המאוחר. נספיק?‬
‫בטח. בקרוב הפקק ישתחרר.‬
‫אלווירה?‬
‫היא לא פה.‬ ‫-מה?‬
‫אלווירה!‬
‫-תתקשר אליה.‬
‫זה כבוי.‬
‫היא בטח לא התרחקה.‬
‫מה היא לבשה? קור כלבים בחוץ.‬
‫קדימה! כל הכבוד!‬
‫מה את עושה?‬
‫זהירות!‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-אידיוט!‬
‫סליחה.‬
‫נו כבר, דניאל! עזוב אותו!‬
‫אין לי שום תנופה!‬
‫אימא!‬
‫ניפגש בבית.‬
‫לעזאזל!‬
‫בעלך ישמח שבאת לעודד אותו.‬
‫אני מקווה.‬
‫הוא לא יודע שאת באה?‬
‫לא, לא הצלחתי לתפוס אותו.‬
‫אז החלטת לנסוע לשם במונית?‬
‫אוי אוי אוי… זאת אהבה! זאת רומנטיקה!‬
‫יכול להיות שזה טיפה יותר מורכב.‬
‫את יודעת,‬
‫אשתי ואני ניסינו המון זמן לעשות ילד.‬
‫ניסינו במשך שנים, אבל…‬
‫כלומר, גרושתי ואני.‬
‫היא התחתנה מחדש לפני חצי שנה.‬
‫בגלל שלא נכנסתם להיריון?‬
‫לא, זה היה מזמן.‬
‫היא פשוט מצאה מישהו אחר.‬
‫בעל חנות לחומרי בניין בשכונה שלנו.‬
‫איום ונורא.‬
‫לא, דברים כאלה קורים.‬
‫אי אפשר לשלוט בכל דבר בחיים.‬
‫אבל עברתי לקנות חומרי בניין במקום אחר.‬
‫אני אוהב נגרות.‬
‫אני…‬
‫אמרתי לו…‬
‫דברים ממש איומים.‬
‫ועכשיו הוא לא עונה לי, אז… לא יודעת.‬
‫אוקיי.‬
‫נראה.‬
‫אם אשתי הייתה באה אליי‬ ‫ואומרת לי שהיא אוהבת אותי,‬
‫ומבקשת סליחה, הייתי סולח לה מיד.‬
‫כן?‬ ‫-בטח.‬
‫על המקום.‬
‫החיים הם לא קו ישר.‬
‫יש עליות, יש ירידות…‬
‫ממש רכבת הרים, בקיצור.‬
‫כמו מרוץ ואסה, אני מניח.‬
‫לא ככה?‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫- הפתעה! אני… -‬
‫- קלרה: הפתעה! אחכה לך על קו הסיום -‬
‫מה אתה עושה?‬
‫עוצר להשתין. תמשיכי הלאה.‬
‫תשתין בחליפה וזהו!‬
‫אחכה לך בג׳קוזי!‬
‫תשמרי את הכוח שלך. נשארו עוד 85 קילומטר.‬
‫מה?‬
‫תגלשי מאחוריי. אתן לך קצב טוב.‬
‫טוב. איפה אנדרס?‬ ‫-הוא לא שם שעווה כמו שצריך.‬
‫לעזאזל! ליסה!‬
‫יהיה בסדר, מותק.‬
‫נמצא אותה, אני מבטיחה.‬
‫לעזאזל…‬
‫שניסע לשם ונפנה לשביל הזה?‬
‫איפה היא?‬
‫שלום, ילדה.‬
‫את לא יכולה ללכת פה. זה עלול להיות מסוכן.‬
‫עוברות פה מכוניות כל הזמן.‬
‫איפה אימא ואבא?‬
‫אימא עושה סקי.‬
‫בואי, עלי לאוטובוס ותתחממי קצת.‬
‫- בדרכם של אבותינו‬ ‫אל ניצחונות העתיד -‬
‫דחיפה אחרונה!‬
‫והנה המנצח במרוץ ואסה השנה, גייר ליפסטד!‬
‫יופי, אמילי!‬
‫מזל טוב, גייר! איזה מפגן מרשים!‬
‫התוצאה של המנצח…‬
‫יש לנו מנצח במרוץ ואסה.‬
‫ליפסטד חצה את קו הסיום‬ ‫בתוצאה של שלוש שעות, 57 דקות…‬
‫מישהו הגיע לקו הסיום?‬ ‫-כן, יש לנו מנצח.‬
‫איך זה ייתכן?‬
‫זה לא אנושי!‬
‫הוא נורווגי.‬ ‫-קדימה.‬
‫לחמנייה?‬
‫מחוץ למסלול!‬
‫לאן להסיע אותך?‬
‫כמה שיותר קרוב לקו הסיום.‬
‫אם אפשר.‬ ‫-בטח, אין בעיה.‬
‫- ברוכים הבאים לאוקסברג -‬
‫היי, תראה.‬
‫אנחנו עוברים את הבוס.‬
‫מה קורה?‬ ‫-היי.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫אתה בטוח?‬
‫פשוט יש לי תחושה מוזרה.‬
‫תחושה מוזרה?‬ ‫-כן.‬
‫טוב, תהיה ערני.‬ ‫-כן.‬
‫קדימה.‬
‫תמשיכו.‬ ‫-אוקיי.‬
‫אהיה מאחוריכם.‬
‫את מאבדת קצב.‬
‫אני ממשיכה בלעדייך.‬ ‫-אוקיי.‬
‫תודה, אירמה!‬
‫לא הייתי מגיעה עד הנה בלעדייך!‬
‫תיזהרי כשתגיעי למדרון ריסברג.‬ ‫אנשים שוברים שם ידיים ורגליים.‬
‫איזה מדרון?‬
‫ננסה שוב.‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫כן, נראה לי.‬
‫נפגעת?‬
‫לא.‬ ‫-לא?‬
‫יופי.‬
‫אוי לא…‬
‫אימא עשתה משהו לשעווה שלי.‬ ‫אני לא מצליח לצבור תנופה.‬
‫אתה צוחק?‬ ‫-לא.‬
‫היא רצתה לגלוש לבדה.‬
‫פשוט פתחה פער.‬
‫אנחנו כמעט באמצע הדרך. בואי.‬
‫בואי. קדימה.‬
‫כן!‬
‫איך הולך?‬
‫היי, את בסדר?‬
‫הלו. את בסדר?‬
‫אני צריך עזרה פה!‬
‫חובש!‬ ‫-לא.‬
‫אני לא יודע מה קורה.‬ ‫-שלום. מה שלומך?‬
‫אני בסדר.‬ ‫-לא נראה לי.‬
‫אוי לא, מותחים את החבל!‬
‫מהר! רגע!‬
‫רגע! אנחנו מגיעים!‬
‫היי…‬ ‫-בבקשה!‬
‫מצטער, זה מטעמי בטיחות.‬ ‫-בחייך, אל תהיה כזה.‬
‫הכלל חל על כולם.‬ ‫-היא עשתה דרך ארוכה.‬
‫כל הכבוד, אבל זה הסוף.‬
‫חכה.‬
‫תן לנו לעבור. אוקיי?‬
‫אחרת תהיה לנו בעיה.‬
‫יופי. תודה. בואי.‬
‫בפעם הבאה תיזהר.‬
‫עוד ועוד גולשים חוצים את קו הסיום.‬
‫טורביורן אקלוף מגוטנבורג, מזל טוב.‬
‫יורגן הולמברג…‬
‫אני לא מבינה. לפי זה, הוא עומד במקום.‬
‫אתה חושב שהוא זרק את הצ׳יפ?‬ ‫-תני לראות.‬
‫ביורן לונדקוויסט וינס גרן,‬ ‫זה לצד זה. מזל טוב!‬
‫היי!‬
‫כל הכבוד! מזל טוב!‬
‫היי. את פה?‬
‫אתה יודע איפה דניאל?‬ ‫לפי זה, הוא תקוע באוקסברג.‬
‫לא יודע, הוא היה על הפנים.‬ ‫-מה? אתם חושבים שהוא נפצע?‬
‫לא יודע.‬
‫אפשר להגיע לשם ולבדוק.‬
‫אתה בטוח? אתה לא צריך לחזור לסטוקהולם?‬
‫לא. בואי.‬
‫כן, בטח.‬ ‫-ואת מוזמנת להגיע לוונסברו.‬
‫איפה הבוס?‬
‫לא יודע.‬
‫הוא נראה במצב לא טוב.‬
‫אני לא אחכה לו כל הלילה. תגידו לו.‬
‫אוקיי.‬
‫אוי, חרא.‬ ‫-כן, קצת.‬
‫בואי.‬
‫אוקיי?‬ ‫-כן.‬
‫קדימה.‬
‫אוי לא…‬
‫אימא!‬
‫אימא.‬
‫היי, אימא.‬
‫היי.‬
‫מה קרה?‬
‫אתה בסדר?‬
‫ליסה, אסע איתה.‬ ‫-טוב. אני מקווה שהיא תהיה בסדר.‬
‫מי זה?‬
‫מה אתה עושה פה? חשבתי שסיימת מזמן.‬
‫קלרה מחכה לי במורה.‬ ‫-מה?‬
‫אני לא יודע מה לעשות.‬
‫בחייך, דניאל.‬
‫לכולם יש בעיות. אתם תסתדרו.‬
‫אני לא יודע מה לעשות. אני אבוד.‬
‫בתור התחלה, אולי תודה שאתה חושב שזה קשה.‬
‫אי אפשר להוציא את כל הרגשות בזיעה.‬ ‫-אז מה אני אמור לעשות?‬
‫לשכב כל היום ולרחם על עצמי?‬
‫כן. אולי.‬
‫להשתכר?‬
‫אין לי כוונה להתכדרר ולשחק את הקורבן.‬
‫החיים הם גם לא מרוץ שצריך לנצח בו.‬
‫אתה רוצה לגמור כמו אימא שלו?‬
‫עזבי. אני ממשיך הלאה.‬
‫לאן אתה הולך עכשיו?‬
‫לא יודע. לאנשהו!‬
‫לא.‬
‫מספיק.‬
‫את רוצה להמשיך בעינוי הזה עוד 40 קילומטר?‬
‫או שאת מעדיפה לשתות שוקו חם‬ ‫בתוך אוטובוס מחומם?‬
‫אני בוחר באוטובוס.‬
‫ואת?‬
‫אין בזה שום טעם.‬
‫מילא גוסטב ואסה, שנלחם על חייו, אבל…‬
‫הגאולה שלנו חונה שם.‬
‫שעוות סקי מזדיינת!‬
‫לעולם לא עוד!‬
‫מה את עושה?‬
‫חתיכת פוסטמה!‬
‫מה זרקת עליי?‬
‫מה לעזאזל את עושה?‬
‫רוצה?‬
‫לא, אני אמשיך הלאה.‬
‫על אמת?‬
‫שלום לכולם. כאן הנהג שלכם, טורגני.‬
‫השתתפתי במרוץ ואסה 30 שנה ברציפות,‬
‫ובכל פעם גמרתי באוטובוס הזה.‬
‫תנוחו ותתאוששו, ותיהנו מהחימום. תודה.‬
‫אימא!‬
‫היי.‬
‫היי, חבר קטן.‬
‫מה אתה מציע לי לעשות?‬
‫הלו!‬
‫זה טירוף מוחללט.‬
‫תראה, זז! הוא במקום אחר.‬
‫אבל איפה? באמצע היער?‬
‫סליחה, יש לי שאלה.‬ ‫מישהו הלך לנו לאיבוד. את יכולה לעזור?‬
‫גולש?‬ ‫-כן. קוראים לו דניאל נילנדר.‬
‫את יודעת אם הוא עבר פה?‬
‫אין לי מושג.‬
‫את לא יכולה לבדוק אם הוא עבר פה?‬
‫לצערי לא.‬
‫תראי, הוא כאן. אני פשוט לא מוצאת אותו.‬
‫תשאלי את מנהל התחנה.‬
‫עלי.‬ ‫-מה?‬
‫עלי. מהר.‬
‫היי! תחזרו הנה!‬
‫משטרה!‬
‫הנה.‬
‫חרא!‬
‫הלו!‬
‫הצילו!‬
‫הלו!‬
‫חכה!‬
‫מה?‬ ‫-אני כבר לא רואה אותו.‬
‫דניאל!‬
‫הלו?‬
‫הלו! הצילו!‬
‫שם.‬
‫דניאל!‬
‫קלרה!‬
‫אני פה!‬
‫דניאל!‬
‫אתה בסדר?‬
‫מה את עושה פה?‬
‫רק רציתי…‬
‫לבקש סליחה.‬
‫סליחה.‬
‫הייתי צריך להישאר בבית.‬
‫לא.‬
‫הייתי צריכה לבוא איתך.‬
‫תגידי לו שאת אוהבת אותו. קדימה.‬
‫מה הוא עושה פה?‬
‫הגברת הייתה צריכה הסעה, אז…‬
‫באת במונית מסטוקהולם?‬ ‫-כן.‬
‫מה אנחנו עושים?‬
‫מה?‬
‫לא יודע. תגידי את.‬
‫רדפתי אחריך עד הנה. רדפתי אחרי הזרע שלך.‬
‫אני חושבת שאנחנו…‬
‫אני חושבת שאנחנו צריכים לעשות חשבון נפש.‬
‫לקחת פסק זמן.‬
‫לא יודעת. מה דעתך?‬
‫אני חושב ש…‬
‫קופאות לי הביצים.‬
‫בוא הנה.‬
‫גם ככה לא יצא לנו מהן שום דבר.‬
‫קדימה! רק עוד קצת!‬
‫את האחרונה שנשארה.‬
‫נמשיך אחרייך עד קו הסיום.‬
‫כל הכבוד!‬
‫צבע המעיל?‬ ‫-כחול, נדמה לי.‬
‫הגולשת האחרונה, ליסה נילנדר, מתקרבת.‬
‫פנטסטי! הנה היא! קדימה!‬
‫צבע שיער?‬
‫הנה היא! ליסה נילנדר!‬
‫גיבורה אמיתית במרוץ הזה!‬
‫היא הגולשת האחרונה‬ ‫שחוצה את קו הסיום במורה.‬
‫איזו לוחמת!‬
‫היא גלשה היום במשך 12 שעות ו־20 דקות.‬
‫איזה הישג! איזו רוח קרב!‬
‫את יכולה להתגאות בהישג שלך היום.‬
‫תנו לה עידוד במטרים האחרונים!‬
‫קדימה!‬
‫מזל טוב, ליסה!‬
‫אימא!‬ ‫-הנה היא!‬
‫אימא!‬
‫-היי!‬
‫אימא, ניצחת?‬
‫אני כמעט מרגישה כאילו ניצחתי.‬
‫עשית את זה!‬
‫כל הכבוד, ליסה!‬
‫יש לך 27,000 צפיות.‬
‫אנשים עושים קריירה מדברים כאלה.‬
‫כן. לפעמים צריך פשוט ללכת על זה.‬
‫יופי. טוב, סיימנו.‬
‫התיק שלך נסגר.‬
‫אני מאחלת לך הצלחה.‬
‫תודה.‬
‫- קלרה -‬
‫- דניאל -‬
‫יבוא.‬
‫שלום.‬
‫כן.‬ ‫-כן…‬
‫דניאל, אני…‬
‫הייתי אצל הגינקולוגית.‬
‫את בסדר?‬
‫כן, רק עשיתי בדיקה תקופתית.‬
‫טוב, אבל…‬
‫היה משהו?‬
‫הם ראו ש…‬
‫אני בהיריון.‬
‫שבוע 14.‬
‫אז…‬
‫זה כנראה קרה רגע לפני שנסעת לסאלן.‬
‫אני בהיריון!‬
‫איך…‬
‫התמונה קצת מוזרה.‬
‫זה לא נראה כמו בהונות.‬
‫זה נראה כמו בשר.‬ ‫-זה חתוך פה.‬
‫אפשר לראות את ה…‬
‫- מרוץ ואסה‬ ‫תעודת גמר -‬
‫טוב, בואי נראה…‬
‫הנה. זה הטארוס.‬
‫וזה המטאטארוס.‬
‫כלומר, המטאטארסוס.‬
‫וכאן…‬
‫זה מדגדג!‬ ‫-כן?‬
‫- הזמנת VIP‬ ‫מרתון דו מדוק -‬
‫- חיבוק גדול! אנדרס‬ ‫נ.ב. אימא בסדר ומוסרת ד״ש. -‬
‫אימא, יש ניידת משטרה בחוץ.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין‬