Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
-Ahoj. -Ahoj.
-Zapneme v autě topení, ano?
-Tahle je trochu světlejší. Dívej. -Nebo tahle? Ta je tmavší.
-Když je smícháme... -Obě jsou krásné, dámy.
Vím, že je autista, ale je to demagogie. Lidi jim to žerou.
Chtějí v nich vyvolat pocit kolektivní viny. Je to marný.
Chodí na střední.
O tržní ekonomice neví nic.
-Dobře, že jsi přišla. -K čemu to je, když se mi to nehodí?
Jsem ráda, že vás přišlo tolik.
Snad budeme mít na Matyiho narozeniny lepší počasí.
Ale vy byste měli mít taky víc dětí. Třeba Ági...
Křtiny jsou bezva. Stihnete se opít ještě před polednem.
Já pořád kojím, ale Tomi říká, že jedna nevadí.
Díky, Ági, že jsi šla na poslední chvíli za kmotru místo Adél.
Teď jste do smrti spjatí.
K maturitě očekáváme přinejmenším zlaté hodinky.
Jezte, pijte. Tady jsou omáčky.
Jenom mi nekápněte na koberec. Stál stejně tolik jako Tomiho auto.
To je jedno, stejně to pak uklidím.
Tak cink cink!
-Éva vypadá výborně. -Ahoj, mami.
Koupili si nějaký drahý posilovací stroj.
To je dobře.
-Nemohla ses utrhnout dřív? -Měla jsem noční.
Já to nechápu. Pořád za někoho zaskakuješ.
Aspoň mi ho podrž.
Ty jsi ale krasaveček.
-Můžeš si rozpustit vlasy? -Mám je mastný.
Ale Adél! Éva se o sebe stará, a to má ještě dítě.
Podrž ho, prosím. Musím si odskočit.
Pojď, miláčku, pojď.
DVOJČATA
-Haló? -Dobrý den.
- Slyšíte mě? -Haló? Jsem tady.
-Promiňte. Musím si najít klidné místo. -Neslyším vás.
Haló!
-Nashle. -Nashle.
Neslyším vás. Jste tam ještě?
Promiňte. Máme tady mizerné připojení.
Už? Ne? Počkejte chvilku.
-Haló? Jste tam? Já vás neslyším. -Ano? Dobře.
-Promiňte, teď už mě slyšíte? -Ano. Už je to lepší. Můžeme mluvit.
Jestli to místo dostanete, do dubna budete navštěvovat jazykový kurz
a v květnu nastoupíte na radiologii.
Nejdřív se ale musím domluvit se svými nadřízenými.
-Pohovory stále probíhají. -Můžete mi říct, kdy se rozhodnete?
Podívám se do diáře.
Promiňte. Jsem tady. Jste tam?
Ano. Rozhodneme co nejdřív. Co nejdříve vás budeme informovat.
-Děkuju. Ano. Děkuju. -Jistě. Nashle!
Nashle. Nashle.
To je všechno? Určitě?
-Pa, holky! -Díky, Marcsi!
Co to bylo za Angličanku?
-Podáš mi chleba? -Však víš. Z Norska.
A jo! Ti, jak se na ně zlobíme?
Je to zvláštní, že se tak dlouho nemůžou rozhodnout.
Možná už se rozhodli, ale bojí se mi to říct?
To ne. To by ta vikingská náčelnice nebyla moc dobrá.
-Možná budu za rok bydlet v zahraničí. -Nechci ti v tom bránit.
-Co je to za párek? -Je s jalapeño.
Docela dobrej.
Pojď zezadu. Jsem tady u ohně.
Dobře, ale nalákej je k sobě.
Uzdrav mě, uzdrav mě!
Už mi skoro došla mana.
Moment.
Haló?
Volala jsem jim a tvrdí, že za to nemůžou.
A kdo teda?
Tomi říká, že mám objednat novou. 143 eur za rozbitou houpačku.
To stála tolik?
Jo. A nechala sis tady batoh.
Jaký?
Hnědý, z falešné kůže. Stavíš se pro něj?
Po svých pacientech mám ještě službu.
Proč si toho nabíráš tolik? Zruš to a doraž.
-Nemůže mi ho hodit Tomi? -Nikdy za námi nejezdíš.
Évo, nemůže mi ho hodit Tomi?
Nechci ho otravovat s blbostma.
Matyi brečí. Musím končit, nebo se zblázním.
-Pusu. -Pa.
Jsi tam, Farkasi?
Zabočte doprava.
Cíl budete mít po pravé straně.
Dojeli jste do cíle.
Zdravím! Dobrý den!
Adél?
-Adél Erdösová. -Ákos.
-Hledám Tamáse. -Poznal jsem tě.
I když to tak těžký nebylo.
Tamás už musel jet do kanclu.
Jeho žena mi tu něco nechala.
Jo, říkala, že se stavíš. Máš to v jídelně.
-Děkuju. -Není zač.
-Kudy to je? -Doprovodím tě.
Která z vás se narodila první?
-Já. -Myslel jsem si to.
Vypadáš starší.
Promiň. Tohle musím vzít.
Jasně.
Tak čau.
Ano.
Ano, to se mi hodí.
Po té tvojí zprávě mám tlak 170.
-Dáš si? -Přestaň to svinstvo jíst!
Tak co? Co je?
-Tu práci mám. -To ti moc přeju!
O víkendu to zapijeme.
-Musím jít. -Máš službu?
-Ale máš radost, viď? -Jasně.
Jo, to vidím.
Ahoj. Strávíš Vánoce v zahraničí?
A co babiččin byt?
Ten narychlo pronajmeme
a já budu u mámy. Než odjedu. Pár dní.
Nechci mít ještě starosti s realitkou.
S jakou realitkou? Tu nepotřebujeme.
Víš, jak je těžký pronajmout byt?
Někdo ho musí nafotit, sepsat inzerát,
pak ho ukazovat lidem a bůhví co ještě.
A navíc nevíš, koho si do toho bytu pustíš.
Děkuju.
Ježiš, tak já to udělám sama.
Máma potřebuje peníze navíc. Bez daně.
Tomiho sestřenice zrovna hledá bydlení.
Tak se jí zeptej.
Ale možná nechce bydlet ve slumu.
Nazdar!
Už jsem tady. Musím končit.
-Ahoj. -Ahoj.
-Děje se něco? -Ne. Přišel jsem jenom za tebou.
Dáš si kafe?
Jé...
-Ale poznáváš mě, viď? -Já teď nemám pauzu. Pracuju.
Chvíli počkáme.
-No? -Ještě chvíli!
-Co zas? -Jsi tam?
Říkám, že mám pacienty. Děje se něco?
-Kde jsi? -Teď to říkám. Pracuju.
Děje se něco?
To nevadí, chtěla jsem s tebou mluvit, ale ty se zlobíš.
Tak jindy.
Pa.
Musíte jít na ultrazvuk.
-A kde to je? -Na konec chodby a doprava.
Nemusíte klepat.
Na shledanou.
Ahoj! Myslím, že to zvládneme nadvakrát. To půjde.
Dobře. Tomi ti pomůže, ano?
A jeden Tomiho zaměstnanec na tebe chtěl číslo.
Možná potřebuje rentgen.
Co?
S kým ses seznámila?
S nikým, jak to mám vědět?
Řekla jsem mu, že si na protekci nehraješ.
Jo.
Ráno se pro tebe zastavíme, ano? Pusu.
Díky! Pusu.
Sakra. Do prdele.
Évi, zlato, nech to. Já to udělám.
-Pomůžeš mi s oblečením? -Byla jsi na akupunktuře?
-Děláš si srandu? Za tu cenu? -Říkala jsem, že ti to zaplatíme.
Neházej prosím plast do koše. Tříděný je tady.
Ta lednička je děs. Ohýbáš se až k zemi.
Lednička je v pořádku. Kupoval ji táta.
A kdo potřebuje mrazák?
Příští týden ti na internetu vybereme novou.
Objednala ses na fyzioterapii?
Musíš se aspoň předklonit. Musíš posilovat svaly.
-To je pro starý lidi. -A pro lidi s bolestmi.
Dneska by bylo vašemu tátovi 63. Přestaň mě sekýrovat.
Lednička ti páteř nespraví.
-Takže nemám kupovat novou? -Tomi! My potřebujeme ledničku.
Mami, budeš se mnou cvičit? Já jsem taky z formy.
A pes kašle. Nevím proč.
Možná kvůli plísni, co je v koupelně.
Běž! Už tak je to uzlíček nervů.
Tomi, můžeš se na tu koupelnu podívat?
Já se neohnu, abych se podívala za vanu.
Jasně, podívám se.
Škoda, že odjíždíš.
Jak jsem ty culíky nesnášela!
Sama sis o ně řekla.
Proč jsi mi posledně volala?
Kdy?
Když jsi brečela.
Já jsem nebrečela.
Dobře, tak když jsi nebrečela.
Chceš se se mnou hádat?
-Jenom se ptám, jak se máš. -Na to ses teda neptala.
To je fuk, do hajzlu.
-Mám tolik vrásek... -Sluší ti to.
Sluší mi to?
Nechoď, můj slavíčku.
Ale pořád máš krásný hlas.
Klidně bys mohl být slavný.
Ale ne.
-Poslouchali by tě! -Megastar!
A ty bys chodila zpívat se mnou?
Nádhera!
Pippi, ty jsi ale hodný pejsánek.
Je to zlatíčko.
Jsi krasavice jako tvoje panička.
-Ildikó, že ty máš nový účes? -Je to poznat?
Tebe jsem dlouho neviděl!
Která ty jsi?
Adél.
-Éva přece bydlí na kopci Széchenyi. -Adél?
Dobrou noc.
Koupila jsem ti na zítra čerstvé rohlíky. Nezapomeň si je!
Příště jí ukážu jeden svůj prst.
Myslíš, že je normální, aby byl takhle nakřivo?
Půjdeme na výpravu do lesa, kde žijou ti dva náčelníci.
Jak se umí vzájemně oživit a musíš je zabít oba naráz.
Jsou strašně rychlí.
A támhle je ta louka s píchavýma kytkama.
-Ákos: Jsi vzhůru? -Jo, teď to dostal.
Musíme rychle pryč.
Uzdrav se!
Tohle doktoři dělají?
Psal jsi, že jsi vzhůru.
Čekal jsem, až odpovíš.
Kam jedeme?
Já nevím.
Máš hlad?
Mám.
Pacient je vždycky na prvním místě. Co kdybych se spletla v diagnóze?
Nebo kdybych pacienta léčila špatně,
a přitom ho šlo zachránit?
A ty? Děláš jeřábníka rád?
Jasně, miluju to.
Nechtěl bys dělat něco jinýho?
To nevím.
Víš, že v Norsku lesníci
často páchají sebevraždu?
Kvůli lesnímu průmyslu.
Ničí tam lesy.
Máš drobný?
-Haló? -Tady Adél.
Kde jsi včera byla?
Promiň.
Farkasi!
Ještě ve dvě ráno tajně hrál.
Nevím, co s ním mám dělat.
Když vypnu wifinu, zase si ji jde zapnout.
-Dáš si kafe? -Prosím.
-Zase jsi nespala? -Jo, spala.
To vidím.
No?
Tak co?
Nevím.
-Éva mi volala s pláčem. -To je úplně normální.
Já brečela nonstop, když jsem kojila Farkase.
Laci spal na gauči třikrát do týdne.
To je úplně normální. To je manželství. Sakra!
Tohle je jiný. Chovají se fakt divně.
Tamás kupuje mámě ledničku za 860 eur.
A Éva má strach, že jsou ekoplenky moc drahý.
-Ekoplenky jsou na pytel. -Farkasi!
-Máš pravdu. -Já děti rozhodně mít nebudu.
Dokud se nezamiluješ a nebudeš je chtít.
A co když v Maďarsku dojde pitná voda?
Tak si koupíš balenou.
Platí v sobotu ta rozlučka?
-Vyprala jsem záclony. -No teda!
Přijdou i záchranáři, jestli nebudou mít výjezd.
Možná si přivedu hosta.
-Adél to na týhle fotce tak sluší! -A já tam nebyla?
Ale ano, tobě to taky sluší.
Na lůžko pacienta spadl v nemocnici kus stropu.
To snad ne!
-Zombíci útočí! -To neříkej!
Strašná šlupka. Pacient byl naštěstí zrovna na záchodě.
Ale vážně, představte si to.
Kdyby se zrovna nešel vyčůrat...
Kdyby nevypil tolik jablečnýho džusu...
Viď? Bylo by po něm.
Ale to není osud. Ty zdi se drolí.
To je on?
Ne.
-Kdo on? -Já vám nic říkat nebudu.
-No tak! -Adél je už tak na nervy.
Ahoj. Měla jsi to vypnutý. Bála jsem se.
Poprvé od porodu jsem začala menstruovat. Jsem z toho v háji.
-Jo? Já teď nemám menstruaci. -A kvůli tomu taky budu brečet.
Vždycky jsme menstruovaly spolu.
Věříš, že už máme všechno napsáno v osudu?
-Cože? -Všechno má svůj důvod.
To pochopíš později.
Nevím. Musím končit. Čekají na mě.
A kdo?
Jsem na oslavě. Pamatuješ? U Vilmy.
Vůbec o ničem nevím.
No jasně. Asi ji nemáš na Facebooku.
Jestli chceš, tak přijď.
Ne, ne. Kam bych dala Matyiho?
Dobře. Potom ti zavolám.
Nezavoláš.
Pusu.
Pa.
-To budou záchranáři. Vy jste dorazili! -Ahoj, Vilmo!
-Ahoj! Pojďte dál, prosím! -Ahoj, Vilmuško!
-Tak kde máme toho pacienta? -Všichni už jsou tu. Ahoj.
Všichni jsou tu? A potřebuje tu někdo intenzivní péči?
-Je to tu divoký. -Divoká párty!
Koukněte, jak to paní doktorce sluší!
-Nemusíte být tak formální. -Pěknej zadek, doktorko.
-No tak! Nebuď sprostej. -Promiňte. Jenom vtip.
Neboj se, nesníme ti ho zaživa. Podrž mi to, prosím.
Ty modré šaty vám velice sluší, paní doktorko.
Je to Ákos. Ahoj!
-Ákos. -Vilma.
Ahoj. Už na tebe čekáme.
Nech to. Ne! Dobře, tak si je sundej. Pojď dál!
Vážení! Vedu hosta!
-Ákos. Ákosi, to jsou všichni. -Ahoj.
Tibi, Zsolti, Nelli,
Marcsi, Erika a Kati. Adél už znáš.
-Ano, znám. Ahoj! -Ahoj.
Všem nabízíme uvítací drink.
Ale já alkohol nepiju.
Z toho se nevyvlíkneš!
-Já to nevypiju. -Tak to vypiju já.
-Jak to, že nepiješ? -Mě alkohol nezajímá.
-A mě nezajímá nic jinýho. Na zdraví! -Na zdraví!
Tak dostaneš aspoň džus.
-Mňam. -Kdo si chce zahrát hru?
Já, já!
Hraje šerif proti banditům a ti se zabíjejí.
S některou kartou okradete jednoho člověka, s jinou okradete všechny.
Prostě jako v Maďarsku.
Každá karta něco znamená. Tady jsou vysvětlivky. Ty si nech.
Tak my už zase musíme.
-Sbohem, paní doktorko! -Mějte se, chlapi.
-Šťastnou cestu, doktorko! -Děkuju!
-A děkujeme za palačinky! -Dveře nechte otevřený!
-Dobře. Užijte si večírek! -Ahoj!
Je to hrozně složitá hra.
Jak se do ní pustíme, budeme se na konci nenávidět.
Jo. Eriko, ty ses minule tak naštvala, že jsi šla domů.
-Protože s podvodníky nehraju. -To zní jako skvělá hra.
-Ahoj! -Nesu prosecco. Kde máš ledničku?
-Ahoj! -Pojď dál!
-Ahoj. -Ahoj.
-Přišla jsem na večírek. -Ahoj.
-Ahoj, já jsem Éva. -My už se známe.
O Vánocích jste se s manželem přijeli podívat na doktorku.
-Nemusíš kojit? -Vyschlo mi mlíko.
Ahoj.
Dlouho jsme se neviděli.
Nebuď tak formální!
Kdo si dá pivo?
-Já! -Já si dám!
Co to je za karty?
Adél! Jak se jmenuje ta tvoje vítězná postava?
Pedro Ramirez.
Ten má tu výhodu, že si táhne z odhozených karet.
Je to na nic. Ty karty všichni vidí, ale Adél s Pedrem vždycky vyhraje.
Dívej, Adél. Takhle vypadal táta.
Ukaž.
Stejný knírek i obočí.
Ze starýho pána musel jít strach.
To je na dlouhý vysvětlování. Radši budeme hrát.
Hrajeme!
Můžu jít nahoru?
Ne.
Bavila ses dneska?
Nikdy jsem nepsala ani milostný dopis.
Jenom napíšeš, jak se máš, a já taky, a pak budeme vědět.
Děláš si srandu?
Jestli přiběhneš na letiště a budeš prosit, abych zůstala, budu se smát.
To neudělám.
Podle mě je skvělý, že odjíždíš.
Tak dík.
Nedělej, jako bych byla tvoje holka.
Tak jsem to nemyslel.
-Klíče! -Dobrou noc.
-Klíče, tvoje klíče od auta. -Co?
JEŘÁB
VĚŽOVÝ JEŘÁB
Ahoj. Teď nemůžu moc mluvit. Co se děje?
Podívejme se, kdo má tajemství!
Já nemám tajemství. Co je?
Kdybych nepřišla, vůbec bych se o Ákosovi nedozvěděla.
Není co. Nic to není.
Přijeď o víkendu!
Musím končit. Probereme to potom, ano?
V pátek?
-V pondělí už jedu. -Přiveď i Ákose, jestli chceš.
Tak jo. Dobře. Pusu.
S kým budu kouřit, až odjedeš?
S Erikou.
-Co tu děláš? -Éva tady není?
Co by tu dělala?
-Musím běžet. Ahoj. -Ahoj.
Nelli a ostatní si mě přidali na Facebooku.
Myslím, že tě mají fakt rádi.
Promiň mi to.
Nemůžou tě za to vyhodit?
Můžou.
Už nikdy odsud neslezu.
Tady nemůžeš parkovat.
-Mám popojet? -Ne, pojď. Jdeme pozdě.
Možná bychom měli koupit víno.
Dívej! Koupil jsem kyblík zmrzliny.
-Tu jim dávat nebudeme. -Klid!
Já jsem klidná. Dnešek je mi úplně ukradený.
-Vítáme vás. -Ahoj.
-Pojďte dál! -To je skvělý, že jste přišli!
Matyi už spí, tak musíme být potichu. Évo, ty taky.
Tohle si můžeme dát jako zákusek.
-Máte nádherný bydlení. -Děkujeme.
-Navrhovala ho Éva. -Děkuju.
Slyšeli jste o zmrzlinové mafii?
Prodávají zmrzlinovou směs s tím, že je to nóbl umělecká výroba.
-Nějaký mlíko v tom být musí. -Našlehaná umělá smetana.
Máš moc pěkné vlasy.
Myješ se tím veganským šampónem ode mě?
Asi jo.
-Ten stůl je perfektní. -Těch umělých přísad si nevšímejte.
Rozšoupneme se.
-Nenecháme tu zmrzlinu na později? -Hned se vrátím.
Poslyš, myslím, že trpí poporodní depresí.
Neznáš nějakého odborníka, kam by mohla zajít?
Nechci ji posílat ke státnímu psychologovi.
No...
Ákosi, ty jedeš do Norska taky?
Kdo nám bude zvedat jeřáb, když odjedeš?
-My jsme se o tom ještě... -Jasně, pojedu ji navštívit.
Trochu jsem si spálila ruku. Ale nebolí to.
-Jste tu autem? -Ano.
Nechcete tu přespat?
No...
Přinesu polívku. Zatím se posaď.
A teď už mě ta ruka začíná fakt bolet.
To je zvláštní, že jsme ještě nebyli u sebe doma.
Ano.
Možná je to takhle lepší.
Ty odjedeš...
a já bych celý den brečel...
nic bych nedělal...
a pouštěl si Netflix.
Musím si odskočit.
Jsi krásná, i když pláčeš.
-Já nepláču. -Na.
Utři si obličej.
Hned se vrátím.
Všechno v pořádku?
Jasně.
Můžu se tě na něco zeptat?
Ptej se.
Ale budeš se zlobit.
To nevadí.
Ale jak bych to řekla?
Co nejjednodušeji.
-Můžeš si nastoupit? -Já nechci!
Dělej, nabourají do mě.
Tak jeď dál!
To se ti to se mnou tolik nelíbí?
Copak páchnu?
-Proč mi neřekneš, co se děje? -Kašli na to.
Zuj si boty.
Dobře.
A druhou.
Odvezeš mě domů?
K tobě, nebo ke mně?
-Kamkoliv. -Jasně.
Zdálo se mi, že mi z postele rostou větvičky
a celou ji obrůstají.
Ty výhonky rostly ze mě.
Úplně jsem cítila, jak mi rostou kořeny.
Kéž by na světě nebylo nic.
Jenom stromy.
Ne, to bych se asi hrozně bála.
Můžeme počkat ještě půl hodiny.
Ještě že je otec Gáspár tak hodný.
-Vybereme jinou kmotru. -Adél.
-Nějakou, která tady je. -Ještě ti nevolala?
Záměrně mi to nezvedá.
Nemluv hlouposti, mami. Jsou tu záchody?
Prostřednictvím tajemné moci této svěceně vody
dej, prosím,
ať je znovuzrozena duše tvého služebníka Mátyáse,
jehož jsme ti přivedli k pokřtění.
Proto, aby ho čekal věčný život. Ve jménu Otce,
Syna
i Ducha svatého.
-Amen. -Amen!
Přijmi světlo, prosím.
Vždycky jsem svůj život považoval za kompletní,
a pak jsem poznal Évu.
Co bych vám povídal?
Nevěděl jsem, že taková láska existuje.
Jsem rád, že vás mám.
Všichni byste měli založit rodiny, protože je to skvělý!
Díky, že jste přišli. Obrovské díky Ági,
která zastoupila kmotru. Teď jste navždy spřízněny.
Jezte, pijte! A pozor na koberec.
-Stál tolik co moje auto. -Ale který?
Když něco rozlijete, nevadí. Éva to uklidí.
Na zdraví, na zdraví.
Ahoj.
Škoda, že jsi nepřišla včas.
Já vím, poslední dobou spím za chůze.
Dám si něco k jídlu.
Cítíte ten žár? To je šílený. Kdo je na místě?
Polej mu to vodou. Jinak mu nic není.
Je vyděšený.
Kolik je?
Skoro půlnoc.
-Ty jsi kojila? -Ne. Ne.
Klidně spi.
Tak cos tam dělala?
Koupala jsem se.
Dvě hodiny?
Přemýšlela jsem.
-Můžeš to zhasnout? -O čem jsi přemýšlela?
O ničem zásadním. Spi!
Víš, že tohle nesnáším.
Ale nic. Jenom jsem přemýšlela...
že bych ráda dodělala školu.
O tomhle jsi přemýšlela?
Vždyť jsi tam chodila nerada.
Třeba by se mi tam teď líbilo.
Máš pravdu.
Chceš to zkusit?
-Řekni, kdyby to bolelo. -Nebude.
Zdálo se mi, že za mnou přišla stará pediatrička.
Neviděla. Působila neodborně.
Ptala se, jak se dítě jmenuje, ale já zapomněla, že Matyi,
tak jsem řekla Dezső.
A z nějakého důvodu jsem brečela. Už nevím proč.
Promiň, musím jet do kanclu.
-Můžeme spolu povečeřet? -Jo. Pusu!
Když zarezervuju stůl na osmou, dorazíš?
-V pátek se stůl shání špatně. -Celé odpoledne mám schůzky.
Tak já to zarezervuju na osmou, a kdybys nemohl, napiš mi.
Můžu zavřít dveře?
Tak papa!
-Ahoj. -No ahoj.
Nechala jsem ti batoh v jídelně. Najdeš ho tam.
Nemůžeš mi ho hodit? Tam ho někdo ukradne.
Ne. Nikdo ho neukradne.
Záleží na tom, kdy přijdu? Vždycky tam někdo bude?
Zavolám ti za chvíli.
Neboj se, jsem tady!
Neboj, nic se neděje!
-Co je s tím? -Já nevím.
Podívám se.
Ukaž!
-V pořádku, jsem tady! -Vybitá baterka.
Co budeme dělat?
Náhradní klíč?
-Ten je, myslím, v přihrádce. -Kurva!
Zavolám Tamásovi.
Už je to dobrý.
Dobrý, dobrý.
-Dobrý. -No jo.
Pojď sem! Už je to dobrý.
Chvíli počkej, než si sedneš za volant.
Dobrý.
Chudák. Vybral si špatné místo k životu.
Musí se porazit.
Podívej, třeba ty listy. Jsou červené,
protože je tu vápenitá půda bez dostatku živin.
Tady podzim nastává dřív.
Vážně?
-Kéž by tady byl les. -Jo, to by bylo hezký.
-Zvládnete to tady? -Jasně.
Dobře.
Ahoj, strome.
Ahoj.
Ty mě slyšíš?
Jistě.
Miluješ mě?
Jistě.
Nebude ti v tom zima?
Myslím, že se ta večeře povedla. Snad to s Tomiho investory klapne.
A já musím pronajmout byt.
Tomiho sestřenice hledá bydlení.
Vážně? Nebydlí u svého přítele?
-Rozešli se, takže to docela spěchá. -Tak klidně. Zeptáš se jí, prosím?
Už jsem tu. Musím končit. Pa.
Pusu, pa.
-Co jsem zvorala tentokrát? -Prosím tě, ne. Ne! Mlč.
Řekni mi to, abych to už příště...
Řekni mi to, abych to už příště nedělala.
Co bych ti vysvětloval? Je to zbytečný.
Jsi směšná. Fotíš si jídlo, jako by ti bylo patnáct.
-No dovol? -Vážně. Ztrapňuješ mě.
-Úplně se za tebe stydím. -Byla jsem k nim zdvořilá!
-Můžeme to probrat až doma? -Proč ne tady?
Prosím tě!
Zastav! Prosím, Tomi!
Nemám ráda, když v tomhle stavu řídíš.
Vystoupíš?
Nebo rozbij okno, jestli zase nemáš klíče.
-Bylo to nezbytný. -Do hajzlu, Évo, vystup!
Haló?
Ahoj.
Co se děje?
Évo!
Kde jsi?
Říkala jsem, že mám pacienty.
Děje se něco?
Dobře. Musím pracovat. Teď zavěsím. Pa!
Já jsem hroznej vůl.
Jo.
Nezlob se.
Snaha zajistit plnou výživu mateřským mlékem je často marná.
Stres a únava produkci mateřského mléka znatelně snižují.
Jste-li příliš vynervovaná a vyčerpaná,
jakákoliv pomoc, ať už...
Évo!
No tak!
Évo, co je to za hudbu?
Mongolská bojová píseň.
Zpívají: jestli přijde nepřítel, zabijeme ho.
To je dost agresivní.
Matyimu se to líbí.
Jen klid, Matyi, miláčku.
Spinkej, Matyi. Zlatíčko.
No tak, no tak.
V autě bys neměla poslouchat tak agresivní hudbu.
Jak ses o nás dvě zvládla postarat?
Spala jsi někdy?
Dítě by mělo poslouchat dětské písničky.
Viděla jsem pračku za 230 eur.
Dneska je všechno tak drahý!
To bude asi značkou. Kde jsi ji viděla?
A pes kašle. Nevím proč.
Možná kvůli tý plísni v koupelně.
Otevřela jsem okna.
Mami, stalo se ti někdy, že ses táty bála?
-Évo! -Běž!
Už tak je to uzlíček nervů.
-Pohlídáš zatím Matyiho? -Jasně, jasně!
Potřebuješ to? Nemám tu místo na svoje věci.
To je na nic, že odjíždíš.
Proč jsi mi posledně volala?
Když jsi brečela.
Já nebrečela.
Jsi unavená.
Jasně že jsem unavená. Mám dítě.
Jiní lidi pracujou osm hodin a taky mají děti.
Každý nemůže být doktor.
Nikdo to po tobě nechce.
Do toho, mámy! Společně zvládneme všechno!
Barbi?
-Ahoj! -Ahoj.
Můžu se podívat?
-Kolik mu je? -Čtyři měsíce.
-Kde máš ty svoje? -Manžel má home office.
Dívej. Přivezla jsem mražené.
Ale i čerstvé. Teď už mám jen 800 ml čerstvého.
-Díky. Peníze jsem ti poslala. -Tak děkuju.
Myslím, že je to všechno.
Kdybys chtěla ještě, zavolej, ano?
Musím odsávat neustále, i v práci.
Volej kdykoliv, ano? Ahoj!
-Haló? -Neslyším tě. Co se děje?
Můžeš jít někam jinam? Kde jsi?
U Vilmy. Oslavujeme Norsko. Zavolám ti potom, ano?
-Ráno jsi mi nic neříkala. -Zapomněla jsem. Musím jít. Pa!
Dobře. Pa! Pa.
Dobrý den!
-Dobrý den. -Zdravím. Jsem Adélina sestra.
-Můžete ji zavolat, prosím? -No jistě.
Adél!
Ahoj.
Co tady děláš?
Přemýšlela jsi někdy, jestli věříš na osud?
Cože?
Že mu nemůžeme uniknout.
Dneska se mi třeba zastavilo mlíko.
Možná to není náhoda.
-Řekla sis o jiný? -Koupila jsem si ho přes internet.
Sakra, Évo! Nekupuj si mlíko na černém trhu.
Jednak je to nelegální, a navíc nevíš, jakou může mít nemoc.
Nebo co bere za prášky. Nebo co já vím.
Tohle prostě nedělej.
A můžeš za to dostat pokutu.
Vy něco hrajete?
Haló? Ahoj.
Podívejme, kdo má tajemství!
Kdybych nepřišla, vůbec bych o Ákosovi nevěděla.
Není co vědět. My spolu nechodíme.
Vážně?
Musím končit. Jsem v práci.
Stav se o víkendu! Pokecáme.
Teď nevím. Uvidíme. Pusu.
Pusu.
Ahoj.
Matyi už spí?
Co to je?
Našla jsem v ovesné mouce mola.
Jedl jsi?
Nemám hlad.
Víš co? Adél randí s jedním tvým kolegou.
Nemá náhodou odjet?
To ano.
S kým?
Jméno neznám. Myslím, že je to Ákos.
Blahopřeju. Tvoje sestra má skvělý vkus.
-Víš, jak je na parkovišti ten strom? -Co?
Ten, co se má pokácet.
Můžeme ho někam přesadit? Prosím.
-Děláš si srandu? -Ne.
A proč?
Protože je pěkný.
Proto.
Není to tak těžký.
"Vytáhněte strom s co největším kořenovým balem"
"a vykopejte podobnou díru dvojnásobné šířky."
Přestaň.
Tohle teď nemůžu řešit. Vyjednáváme obrovskou investici.
Dobře, ale...
To se vážně tak nudíš?
Už jsi byla za laktační poradkyní?
Byla.
-Myslel jsem, že odjel. -Má na parkovišti auto.
To je jeho věc.
Přijdeš se se mnou rozloučit?
Zdálo se mi, že měl Tamás pohřeb a Adél recitovala vlastní báseň.
Nerozuměla jsem jí, ale ostatním se líbila.
Přijdu i s Ákosem. Pa.
Viděla jsem, jak nám větvičky obrůstají nohy.
Byly jako hadi.
-Ahoj! -Ahoj!
-Zdravím vás! -Ahoj!
To je parádní byt. Ty schody jsou skvělý!
Chceš vidět i venkovní část? Évo, pojď!
Musím to dodělat!
Umírám hlady.
-Ven se podíváme potom. -Do kterého města jedeš?
-Éva mi to říkala, ale... -Tromsø.
-To je na severu, viď? -Ano.
V zimě tam asi bude dost chladno. Ákosi, ty jedeš s ní?
-To záleží na Adél. Uvidíme. -Já doufám.
-Vážně? -Jasně.
Dneska jsou letenky levný.
-Co je? -Chceš pomoct?
Ne, to nic. Už to skoro bude. Seďte!
Matyi už spí. Nebudeme křičet, ano?
Ahoj. Můžu ti pomoct?
Řekni jí, že má poporodní depresi.
Neznáš nějakého odborníka?
Běž si sednout. Hned jsem u vás.
Dobře.
Ákosi, kdo nám bude zvedat jeřáb, když odjedeš?
Zatím jsou to jenom domy duchů.
Totálně nevýnosné,
ale dělají hezčí krajinu.
Záleží, jestli někoho ojebáváš ty, nebo on tebe.
Paráda. Platí ti jenom za nápad.
Jako když obsluhuješ jeřáb.
-Tady. -Vypadá to pěkně.
-Jo, ale poptávka je úplně na nule. -Jasně.
Máte moc pěknej stůl.
Děkuju. Tohle se fermentovalo v soudku.
Je to z toho cítit.
Je to cítit jako zítřejší kocovina.
Tak půjdeme?
Vy už odcházíte?
-Ano. -Jídlo bylo moc dobrý.
-To jo. -Zavolám vám taxík.
Jsem tu autem. Nemusíš.
Nechoďte ještě.
Už je pozdě.
Nechcete tu přespat?
Prosím, přespěte tu.
Proč mám do prdele v pokoji pro hosty jeřábníka? Přeskočilo ti?
V pět vstávám a jedu do Vídně. Celej den otročím, abych tě uživil,
a když přijdu domů, musím snášet tenhle cirkus?
No fakt!
Jsi blázen?
Koukni se na sebe!
Vysmrkej se!
Dívej! Podívej se, jak jsi krásná. Dívej!
To je vážně skvělý.
Přesně na tohle mám teď náladu!
Umyj se. Jdu si lehnout.
Aha, promiň. Máte ještě jednu koupelnu?
Už jsem hotová. Pojď.
Všechno v pohodě?
Tys brečela?
Ne.
Kvůli Adél?
-Potřebuješ čůrat? -Ne.
Chtěla jsem s tebou mluvit.
Jde o Tamáse?
Tak co je?
Nemůžu snést, že jste spolu.
Děláš si srandu?
Ne.
Já Ákose miluju.
Aha.
Ten s okraji je se sýrem, ten druhý se salámem. Vidíš?
-Mami, letí mi to za dvě hodiny. -Dobře, dobře.
Tak to vyhoď. Proč jsem je vůbec dělala?
Nevyhodím je, ale teď jsem jedla. Asi už teď chvíli...
Tak mi to dej a já si to dám k obědu.
Dobře.
Ty moje zlatíčko!
Napiš nám. Hned jak dorazíš na místo.
Ty můj slavíčku.
-Máš žvýkačku? -Zapomněla jsem.
Dojdu ti ji koupit, ano?
Hned jsem zpátky.
Chce fialový, nebo modrý Airwaves?
Co?
Chce Adél fialový, nebo modrý Airwaves?
Chceš fialový, nebo modrý Airwaves?
-Mně je to jedno. -Jakýkoliv!
Prosím tě, takhle neodjížděj.
Můžu tě obejmout?
Ne. Tohle není fér.
Nemůžu dýchat.
-Uklidni se. -Já se dusím!
Ježiši, co je? Co se děje?
Já přijdu pozdě, a ona má panický záchvat.
Já ti nevím.
Když se Tamáse nezeptám...
Nebudeme se ptát, je to překvapení.
Přinesla jsem dvě lopaty. Feri nám taky pomůže.
Ahoj, strome.
Co tady děláš?
Jdu si zaběhat. Pohlídej Matyiho, jo?
České titulky Anna Křížková Iyuno 2023