Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Bok! -Bok svima!
Bok! -Upalit ćemo grijanje u autu, može?
Ova je svjetlija. Pogledaj. -Ili ova? Tamnija je.
Ako ih spojimo... -Obje su lijepe.
Čak i ako je autističan, to je demagogija, zar ne? Ljudi to gutaju.
To je kolektivno nabijanje krivnje. Nema svrhe.
Pohađa srednju školu.
Ne zna ništa o tržišnom gospodarstvu.
Lijepo je što si došla. -Zašto je dobro ako je za mene sranje?
Lijepo je vidjeti vas u tolikom broju.
Valjda će vrijeme biti ljepše za Matyijev rođendan.
Ali i vi biste trebali imati još djece. Ági, na primjer.
Krštenja su sjajna. Možete se napiti prije podneva.
Još dojim, ali Tomi kaže da je jedno piće u redu.
Hvala, Ági, što si zamijenila Adél u ulozi kume u zadnji tren.
Sad imaš doživotnu obvezu.
Voljeli bismo zlatni sat za njegovu maturu.
Jedite, pijte! Imate umake.
Samo pazite da vam ne kapnu na tepih jer je stajao koliko i Tomijev auto.
Nema veze, ionako ću ga oprati.
Pa, čin-čin!
Éva izgleda odlično. -Bok, mama.
Kupili su neku skupu spravu za vježbanje. -Lijepo.
Nisi mogla ranije otići? -Radila sam noćnu.
Ne shvaćam, uvijek mijenjaš druge.
Bar ga primi.
Kako lijepo.
Možeš li raspustiti kosu? -Jako je masna.
Joj, Adél! Éva održava higijenu čak i uz bebu.
Primi ga, moram na toalet.
Dođi, zlato.
SLADOLED MOŽE BITI OPASAN
Halo? -Halo? -Čujete li me? -Ovdje sam.
Oprostite, tražim tiho mjesto. -Ne čujem vas. -Halo?
Bok! -Bok!
Ne čujem vas. Ponovite. -Oprostite, veza je loša.
Čekajte malo.
U redu.
Oprostite, čujete li me sada? -Sad je bolje.
Dobijete li posao, kada možete početi?
Moram razgovarati sa svojim nadređenima.
Moramo obaviti razgovore.
Znate li kada ćete odlučiti? -Ovisi o mojem rasporedu.
Ne ovdje. -Oprostite, ovdje sam.
Ali odluka će se donijeti uskoro. Javit ćemo vam što prije.
Hvala. -Nema na čemu. Pozdrav. -Pozdrav.
To je to? Sigurno?
Bok! -Hvala, Marcsi!
Tko je ta s engleskim?
Daj mi krišku. -Norvežani.
Oni na koje se ljutimo? Pa...
Čudno kako se ne mogu odlučiti već tjednima.
Možda su već odlučili, ali se boje reći.
Nema šanse. Zašto bi im inače taj Viking vodio ljudske resurse?
Možda ću iduće godine živjeti vani. -Ne želim navijati protiv tebe.
Kakva je ovo hrenovka? -S jalapeñom.
Nije loša.
Priđi straga. Ja sam kod vatre.
Dobro, ali namami ih.
Iscijeli se!
Imam još malo mane.
Čekaj.
Halo?
Zvala sam ih. Kažu da nisu oni krivi.
Nego tko je?
Tomi je naručio novu. Bezveze sam dala 143 eura za potrganu ljuljačku.
Toliko je stajala?
Da. I ostavila si torbu ovdje.
Kakvu torbu?
Smeđu, od umjetne kože. Svratit ćeš po nju?
Dežurna sam.
Zašto toliko radiš? Otkaži i dođi.
Ne može je Tomi donijeti? -Nikad ne dolaziš k nama.
Éva, može li je Tomi donijeti?
Ne želim ga gnjaviti glupostima.
Matyi plače. Moram ići ili ću poludjeti.
Pusa. -Bok.
Ovdje si, Farkas?
Skrenite desno.
Odredište je vama zdesna.
Stigli ste na odredište.
Dobar dan.
Adél?
Adél Erdős. -Ákos.
Tražim Tamása. -Prepoznao sam te.
Nije bilo teško.
Tamás se vratio u ured. -Njegova žena je ostavila nešto za mene.
Da, rekao je da ćeš doći. U kantini je.
Hvala. -Ništa.
Gdje je kantina? -Odvest ću te.
Koja se od vas prva rodila?
Ja. -I mislio sam.
Činiš se starijom.
Oprosti, moram se javiti. -Naravno.
Bok!
Da?
Da, odgovara mi sada.
Tlak mi je došao do 170 od tvoje poruke.
Hoćeš? -Prestani jesti to sranje.
Što je?
Dobila sam posao. -Tako mi je drago.
Napit ćemo se za vikend.
Moram ići. -Dežurna si?
Sretna si, zar ne? -Jesam.
Da, vidim.
Bok. Za Božić ćeš biti vani?
A što je s bakinim stanom?
Brzo ćemo ga iznajmiti,
a ja ću biti kod mame dok ne odem. Nekoliko dana.
Ne želim se natezati s agentima za nekretnine.
Kakvim agentima? Ne trebamo ih.
Znaš li kako je teško iznajmiti stan?
Netko ga mora fotografirati, moraš objaviti oglas,
pokazati stan ljudima i svašta još drugo.
I tko zna koga puštaš u stan.
Hvala. -Hvala vama.
Kriste, sama ću onda sve obaviti.
Mama treba taj novac. Bez poreza.
Tomijeva sestrična traži stan.
Onda je pitaj.
Ali možda ne želi živjeti u sirotinjskoj četvrti.
Hej!
Moram ići.
Bok. -Bok.
Nešto nije u redu? -Ne, samo sam te došao vidjeti.
Jesi li za kavu?
Ali prepoznaješ me, zar ne? -Nisam na pauzi, radim.
Pričekajmo malo.
Onda? -Samo malo.
Što je? -Halo?
Rekla sam da sam s pacijentima. Nešto nije u redu?
Gdje si? -Sad sam ti rekla. Radim.
Nešto nije u redu?
Nema veze, htjela sam razgovarati, ali si živčana.
Neki drugi put.
Bok.
Morate na ultrazvuk.
Gdje je to? -Do kraja hodnika pa desno.
Ne morate kucati.
Doviđenja.
Bok! Mislim da možemo sve odnijeti u dvije ture. Nema toga mnogo.
Dobro. Tomi će pomoći, u redu?
Čuj, Tomijev radnik je pitao za tvoj broj.
Možda treba na rendgen.
Što?
Koga si srela?
Nikoga. Što ja znam?
Uglavnom, rekla sam da ne uzimaš nikoga preko veze. -Da.
Doći ćemo po tebe ujutro, može? Pusa.
Hvala. Pusa.
Sranje. Pas mater.
Evie, draga, pusti. Ja ću.
Hoćete li pomoći oko odjeće? -Bila si na akupunkturi?
Šališ se? Po toj cijeni? -Rekla sam ti da ćemo mi platiti.
Molim te, ne bacaj plastiku u smeće. Plastika ide ovamo.
Ovaj hladnjak je grozan. Bez veze se saginjete.
Dobar je. Tvoj ga je otac kupio.
Kome treba zamrzivač?
Idući ćemo tjedan izabrati jedan.
Prijavila si se za fizikalnu terapiju?
Moraš se moći saginjati, moraš jačati mišiće.
To je za stare babe. -I ljude koje boli.
Tvoj bi tata danas napunio 63 godine pa prestani gnjaviti.
Hladnjak ti neće izliječiti kralješnicu.
Da ga onda ne kupim? -Tomi, trebamo hladnjak.
Mama, hoćeš li vježbati sa mnom? I ja sam u lošoj kondiciji.
I pas kašlje. Ne znam zašto.
Možda zbog plijesni u kupaonici.
Idi! Već je nervozna.
Tomi, hoćeš li pogledati kupaonicu?
Ne mogu se sagnuti da pogledam iza kade.
Naravno, pogledat ću.
Baš je bezveze što odlaziš.
Kako sam mrzila te kečke.
Tražila si te kečke.
Zašto si zvala prošli put?
Kada?
Kad si plakala?
Nisam plakala.
Dobro, kad nisi plakala.
Želiš se svađati?
Samo sam pitala kako si. -Nisi to pitala.
Svejedno.
Sva sam naborana. -Pristaje ti.
Pristaje mi?
Nemoj ići, moja ptičice.
Ali i dalje imaš lijep glas.
Mogla bi biti slavna. -Ne.
Trendi si. -Na "Megastaru".
Kako si, dušo?
Sjajno.
Pipi, ti si slatki mali psić.
Dušo.
I lijepa si, baš kao tvoja gazdarica.
Ildikó, draga, zar si se šišala? -Primijetio si?
Dugo se nismo vidjeli.
Koja si ti ono?
Adél!
Znaš, Éva živi na Széchenyju.
Laku noć.
Kupila sam svježa peciva za sutra. Nemoj ih zaboraviti.
Drugi put ću joj pokazati svoj prst.
Misliš da je normalno što nije ravan?
Idemo u misiju s dva neprijatelja u šumi,
koji reanimiraju jedan drugoga i moramo ih ubiti istovremeno.
I brzo dolaze.
A ima i polje s bodljikavim cvijećem.
Dizaličar Ákos: Budna si?
Moraš se maknuti odande.
Iscijeli se.
To je neka liječnička stvar?
Rekao si da si budan.
Čekao sam tvoj odgovor.
Što ćemo?
Ne znam.
Jesi li gladna?
Jesam.
Pacijent je na prvom mjestu jer što ako postavim pogrešnu dijagnozu
ili pacijent dobije pogrešnu terapiju,
a moglo ih se spasiti.
Voliš biti dizaličar? -Da, volim.
Ne želiš raditi ništa drugo?
Ne znam.
Jesi li znala da u Norveškoj hrpa šuma počinjava samoubojstvo?
Zbog korporacija u drvnoj industriji.
One uništavaju šume.
Imaš li sitnog?
Da? -Adél je.
Gdje si bila jučer?
Oprosti.
Farkas!
Potajno je igrao do dva ujutro.
Ne znam što da radim.
Ugasim wi-fi, ali on ga opet upali.
Kave? -Molim te.
Opet nisi spavala? -Jesam.
Shvaćam.
Onda?
Dakle?
Ne znam.
Éva me nazvala u suzama. -To je normalno.
Ja sam neprestano plakala dok sam dojila Farkasa.
Laci je spavao na kauču tri puta na tjedan.
To je sasvim normalno. Takav je brak. Sranje.
Ovo je drukčije. Ponašaju se čudno.
Tamás kupuje mami hladnjak za 860 eura.
A Éva se žali da su eko-pelene preskupe.
Eko-pelene su beskorisno smeće. -Farkas.
I jesu. -Ja neću imati djece.
Dok se ne zaljubiš pa ćeš ih htjeti.
A ako u Mađarskoj ponestane pitke vode?
Kupovat ćemo flaširanu.
U subotu je onda oproštajna zabava?
Oprala sam zastore.
Bolničari iz hitne će isto svratiti, ako ne budu imali previše posla.
Možda dovedem gosta.
Adél izgleda jako dobro na ovoj fotki. -Ja tada nisam bila ondje?
I ti izgledaš slatko.
Komad stropa se srušio na pacijentov krevet. -Ma da?
Kao napad zombija.
Bilo je strašno. Srećom, pacijent je u to vrijeme bio na WC-u.
Ali ozbiljno, razmislite.
Da nije otišao na WC,
da nije popio svoj sok...
Ne? Bio bi mrtav.
Nije to sudbina. Zidovi se urušavaju.
Je li to on? -Ne.
Tko je on? -Neću reći.
Daj. -Adél je ionako nervozna.
Bok. Nisi se javljala, zabrinula sam se.
Dobila sam mjesečnicu prvi put od poroda.
Ja je trenutačno nemam. -Sad će me i to rasplakati.
Ciklusi su nam se uvijek poklapali.
Vjeruješ li u sudbinu?
Što? -Da se stvari događaju s razlogom, koji shvatiš tek poslije.
Ne znam. Moram ići, čekaju me. -Tko?
Na zabavi, kod Vilme.
Nije mi rekla.
Ne znam, valjda niste prijateljice na "Facebooku".
Dođi ako želiš.
Ne. Što bih s Matyijem?
Dobro. Nazvat ću te. -Nećeš.
Pusa.
Bok.
Uspjeli ste doći! -Bok, Vilma!
Bok! Uđite. -Bok!
Gdje je pacijent? -Svi su ovdje.
Dotjerala si se. Treba li zabava intenzivnu skrb?
Divlje je. Dođi.
Pogledajte kako je lijepa gospođa doktorica.
Bez formalnosti. -Dobra stražnjica, doktorice.
Hej, ne budi nepristojan. -Samo sam se šalio.
U redu je. Nećemo mu ništa.
Ta ti plava sjajno stoji.
Evo Ákosa. Bok!
Ákos. -Vilma.
Bok. Čekali smo te.
Ne moraš. Dobro, izuj se. Uđi.
Društvo, novi gost!
Ákos. Ákos, ovo su svi.
Tibi, Zsolti, Nelli.
Marcsi, Erika i Kati, a Adél znaš.
Bok! -Bok!
Uvijek nudimo piće dobrodošlice.
Ne pijem alkohol.
Nećeš se izvući.
Na kraju ga neću popiti. -Onda ću ga ja.
Zašto ne piješ? -Alkohol me ne zanima.
Mene samo on zanima. Živjeli! -Živjeli!
Ovo je onda sve tvoje.
Njam. -Tko se želi igrati?
Ja! Ja!
Dakle, šerifi protiv bandita. Ubijaju jedni druge.
Neke karte dopuštaju da opljačkaš jednu osobu, neke sve.
Zvuči kao Mađarska.
Svaka karta ima značenje. Simboli su objašnjeni. To si uzmi.
Mi moramo ići.
Bok, doktorice! -Bok!
Sretan put! -Hvala!
Hvala na palačinkama. -Ne zatvarajte vrata.
Dobro. Uživajte! -Bok!
To je tako složena igra...
Da ćemo se uživjeti u nju i zamrziti jedni druge.
Da. Erika, ti si se prošli put toliko naljutila da si otišla kući.
Zato što ne igram s varalicama. -Zvuči kao sjajna igra.
Bok! -Bok! Donijela sam prosecco. Gdje je hladnjak?
Bok! -Uđi.
Bok! -Bok!
Došla sam pridružiti se zabavi. -Bok!
Bok, ja sam Éva. -Već smo se upoznale.
Ti i muž svratili ste vidjeti doktoricu na Božić.
Ne moraš dojiti? -Nemam više mlijeka.
Bok.
Dugo se nismo vidjeli.
Nemoj biti tako služben.
Tko je za pivo?
Ja! -Ja!
Kakve su ovo karte?
Adél, kako se zove tvoj pobjednički lik? -Pedro Ramirez.
On smije vući iz bačenih karata.
Nema smisla jer svi mogu vidjeti, ali Adél uvijek pobjedi s njim.
Gle, Adél. Tako je tata izgledao.
Da vidim.
Isti brkovi i obrve.
Stari je sigurno bio vrlo ozbiljan.
Predugo bismo objašnjavali pa krenimo samo igrati. -Hajde.
Mogu li doći gore? -Ne.
Nije ti večeras bilo lijepo?
Nisam nikad napisala ljubavno pismo.
Pisat ćeš što se događa, i ja ću, pa ćemo znati.
Koji vrag?
Smijat ću se budeš li trčao na aerodrom i preklinjao me da ostanem.
Neću to učiniti.
Mislim da je sjajno što odlaziš.
Baš ti hvala.
Ne ponašaj se kao da sam ti djevojka.
Nisam tako mislio.
Tvoji ključevi. -Laku noć. -Ostavila si ključeve od auta. -Što?
DIZALICA
Toranjska dizalica
Bok. Sada mogu razgovarati. Što je?
Vidi tko ima tajne.
Nemam tajne. Što je?
Da nisam došla, ne bih saznala za Ákosa?
Nema se što saznati, nije to ništa.
Dođi za vikend.
Moram ići. Razgovarat ćemo poslije, može?
U petak?
Odlazim u ponedjeljak. -Dovedi Ákosa, ako želiš.
Dobro. Pusa.
S kime ću pušiti ako odeš? -S Erikom.
Što radiš ovdje? -Je li Éva ovdje?
Zašto bi bila?
Moram ići. Pusa. -Bok.
Sada sam prijatelj na "Facebooku" s Nelli i ostalima.
Mislim da si im jako draga.
Žao mi je.
Ne mogu te otpustiti zbog ovoga? -Mogu.
Nikad neću sići.
Ne možeš parkirati ovdje.
Da ga maknem? -Ne, idemo. Kasnimo.
Možda da kupimo bocu vina.
Kupio sam sladoled.
Nemojmo im to dati. -Opusti se.
Opuštena sam. Briga me za večeras.
Bok! -Bok!
Uđite! -Baš je lijepo što ste došli.
Matyi spava pa budimo tihi. I ti, Éva.
Ovo je za desert, možda...
Kuća je predivna. -Hvala.
Éva ju je uredila. -Hvala.
Jeste li čuli za sladolednu mafiju?
Prodaju instant sladoled govoreći da je zanatski.
Ali sigurno sadrži bar mlijeko. -Tučenu umjetnu mast.
Kosa ti je lijepa.
Rabiš onaj veganski šampon koji sam ti dala? -Vjerojatno.
Stol je krasan. -Nećemo misliti na umjetne sastojke.
Budimo nesmotreni.
Nećemo li sladoled jesti poslije? -Odmah se vraćam.
Mislim da ima postporođajnu depresiju.
Znaš li dobrog specijalista?
Ne želim je slati državnom psihologu.
Pa...
Ákos! I ti odlaziš u Norvešku?
Tko će nam upravljati dizalicama ako odeš?
Zapravo, nismo još... -Posjećivat ću je, naravno.
Malo sam opekla ruku. Ne boli.
Došli ste autom? -Da.
Želite li prespavati?
Pa...
Donijet ću juhu, u redu? Sjedni.
Ruka me sad počinje boljeti.
Čudno kako još nismo bili jedno kod drugoga.
Da.
Možda je tako i bolje.
Ti ćeš otići,
a ja ću cijeli dan jecati...
I ne raditi ništa.
Samo ću gledati "Netflix".
Moram na WC.
Lijepa si i kad plačeš.
Ne plačem. -Hej.
Obriši lice.
Brzo se vraćam.
Sve u redu?
Da.
Mogu li te nešto pitati?
Pitaj.
Ali naljutit ćeš se.
Nema veze.
Kako da to kažem...
Kako je najjednostavnije.
Uđi. -Ne želim.
Zabit će se u mene.
Onda vozi dalje.
Toliko mrziš spavati sa mnom?
Zar smrdim?
Hoćeš li mi reći što nije u redu? -Zaboravi.
Dobro. Izuj se.
Tako.
Sada drugu.
Hoćeš li me odvesti kući?
K tebi ili meni?
Svejedno. -Naravno.
ÉVA
Sanjala sam da je povijuša rasla ispod kreveta,
ispunila je dječju sobu.
Vidjela sam da dolazi od mene.
Osjećala sam kako moje korijenje raste.
Voljela bih da ovdje nema ničega.
Samo stabala.
Ne, bojala bih se.
Možemo čekati još pola sata.
Hvala Bogu da je velečasni Gáspár dobar čovjek.
Odaberimo kumu. -Adél.
Neku koja je ovdje. -Još nije zvala?
Namjerno ignorira moje pozive.
Ne budi smiješna, mama. Ima li ovdje toalet?
Otajstvom ove blagoslovljene vode
milostivo pruži
ponovno rođenje duše svog sluge Mátyása,
kojeg smo doveli Tebi na krštenje
kako bi dobio vječni život, u ime Oca,
Sina,
i Duha Svetoga.
Amen. -Amen.
Primite svjetlo Kristovo.
Smatrao sam svoj život potpunim,
a onda sam upoznao Évu.
Ne znam ni što bih rekao.
Nisam znao da takva ljubav postoji.
Sretan sam što imam vas dvoje.
Svi trebate imati obitelj jer je to jebeno sjajno!
Hvala što ste došli. Hvala Ági
što je uskočila kao kuma. Sad imaš doživotnu obvezu.
Jedite, pijte! Pazite na tepih.
Stajao je koliko i moj auto. -Ali koji auto?
Ako nešto prolijete, nema problema. Éva će to očistiti.
Živjeli!
Bok!
Voljela bih da si stigla na vrijeme.
Znam, ali ovih dana spavam otvorenih očiju.
Uzet ću nešto za jelo.
Koliko je sati?
Gotovo je ponoć.
Dojila si? -Ne.
Spavaj dalje.
Što si radila?
Kupala sam se.
Dva sata?
Razmišljala sam.
Hoćeš li ugasiti svjetlo? -O čemu si razmišljala?
Ni o čemu zanimljivom. Spavaj.
Znaš da to mrzim.
Ni o čemu. Razmišljala sam o tome...
Da bih htjela završiti školu.
O tome si razmišljala?
Mrzila si tu školu.
Sad bi mi se mogla svidjeti.
Imaš pravo.
Želiš li pokušati?
Ali reci mi bude li boljelo. -Neće.
Sanjala sam da je došla neka stara pedijatrica.
Slijepa. Čini se nekvalificiranom.
Pitala je kako je djetetu ime, ali zaboravili smo da je Matyi
pa smo rekli Dezső.
Iz nekog razloga sam plakala. Ne sjećam se zašto.
Moram u ured.
Možemo li jesti zajedno? -Pusa.
Ako rezerviram stol za 20 h, hoćeš li dotad stići?
Petkom se teško dobije stol. -Cijelo poslijepodne imam sastanke.
Onda ću rezervirati za 20h, a ti javi ako nešto iskrsne.
Mogu li zatvoriti vrata?
Pusa!
Bok! -Bok!
Ostavila sam tvoju torbu u kantini. Naći ćeš je.
Ne možeš mi je donijeti? Netko će je ukrasti.
Nitko je neće ukrasti.
Mogu li doći bilo kada? Ima li uvijek nekoga ondje? -Nazvat ću te.
Ovdje sam! U redu je!
U redu je!
Što mu je? -Ne znam.
Dajte da pogledam.
Da vidim.
U redu je, ovdje sam. -Baterija je prazna.
Što možemo učiniti?
Rezervni ključ?
Mislim da je u pretincu. -Kvragu!
Zvat ću Tamása.
U redu.
U redu je. -U redu je.
U redu je.
Pričekaj malo prije nego što sjedneš za upravljač. U redu.
Jadno drvo. Odabralo je loše mjesto za rast.
Nažalost, mora se posjeći.
Na primjer, ovi su listovi crveni
jer je tlo prekredasto pa ne dobivaju dovoljno hranjivih tvari.
Jesen za njih stiže prije.
Zbilja?
Voljela bih da ovdje ima šuma. -Da, to bi bilo lijepo.
Hoćete li vas dvoje biti dobro? -Hoćemo.
Dobro.
Bok, drvo.
Bok.
Čuješ li me?
Naravno.
Voliš li me?
Naravno.
Neće li ti biti hladno u tome?
Mislim da je večera dobro prošla. Nadam se će Tomijevi ulagači zaista uložiti.
I moram iznajmiti stan.
Tomijeva sestrična traži stan.
Zbilja? Ne živi li kod dečka?
Prekinuli su pa je prilično hitno. -Meni odgovara. Pitaj je.
Stigla sam. Moram ići. Bok.
Pusa.
Što sam sada zabrljala? -Molim te, nemoj.
Reci mi što sam učinila da idući put...
Reci mi što sam učinila pa da to idući put ne ponovim.
Kako da to objasnim? Što se tu ima objašnjavati?
Smiješna si. Fotografiraš hranu kao da ti je 15.
Molim? -Sramotiš me.
Neugodno mi je zbog tebe. -Bila sam jako pristojna.
Možemo li o tome kod kuće? -Zašto ne ovdje?
Molim te...
Stani! Molim te, Tomi!
Ne volim kad tako voziš.
Želiš li ti voziti?
Razbij i ovaj prozor ako nemaš ključ.
Nije bilo druge. -Izađi.
Halo?
Halo.
Što je?
Éva!
Gdje si?
S pacijentima, rekla sam ti.
Nešto nije u redu?
Moram raditi. Idem. Bok.
Ja sam budala, zaista.
Jesi.
Nemoj se ljutiti.
Pokušaj uspostavljanja pune količine majčinog mlijeka može biti uzaludan.
Stres i umor utječu na količinu mlijeka.
Ako ste pod velikim stresom ili iscrpljeni, svaka pomoć...
Éva!
Hajde!
Éva, kakva je to glazba?
Mongolska bojna pjesma.
Govore: "Ako neprijatelji dođu, pobit ćemo ih".
Tako je agresivna.
Matyiju se sviđa.
Smiri se, Matyi, zlato.
Spavaj, zlato.
Hajde.
Ne bi smjela slušati agresivnu glazbu u autu.
Kako si se ti snalazila s nas dvije?
Jesi li ikada spavala?
Dijete bi trebalo slušati dječje pjesme.
Vidjela sam perilicu rublja za 230 eura.
Cijene su ovih dana nenormalne.
Sigurno je neka velika marka. Gdje si je vidjela?
I pas kašlje. Ne znam zašto.
Možda zbog plijesni u kupaonici.
Otvorila sam prozor...
Mama, jesi li se ikad bojala tate?
Éva! -Idi.
Ionako je već nervozna.
Hoćeš li paziti na Matyija? -Hoću.
Trebaš ovo? Nema mjesta za moje stvari.
Baš je bezveze što odlaziš.
Zašto si me zvala prošli put?
Kad si plakala.
Nisam plakala.
Umorna si.
Naravno da jesam. Imam dijete.
Neki rade osam sati i uz to odgajaju djecu.
Ne može svatko biti liječnik.
Nitko i ne traži da to budeš.
NAPRIJED, MAME! ZAJEDNO MOŽEMO SVE!
Barbi?
Bok! -Bok.
Slobodno pogledam?
Koliko je star? -Četiri mjeseca.
Gdje su tvoji? -Muž radi od kuće.
Donijela sam zamrznuto.
Ali i svježe. Ali imam samo 800 ml svježeg.
Hvala. Poslala sam ti novac. -Hvala tebi.
Izvoli. Mislim da je to to.
Zatrebaš li još, nazovi me.
Stalno moram ispumpavati, čak i na poslu.
Zovi bilo kada, u redu? Bok!
Halo. -Ne čujem te. Što je?
Možeš li otići nekamo? Gdje si?
Kod Vilme. Slavimo odlazak u Norvešku. Nazvat ću te, može?
Nisi ništa rekla jutros. -Zaboravila sam. Moram ići. Pusa.
Dobro. Pusa.
Dobar dan.
Bok. -Bok. Ja sam Adélina sestra.
Možete li joj reći da dođe? -Naravno.
Adél!
Bok.
Što radiš ovdje?
Vjeruješ li u sudbinu?
Što?
Da je ne možemo izbjeći...
Na primjer, danas sam ostala bez mlijeka.
Možda to nije slučajnost.
Jesi li tražila mlijeko? -Kupila sam ga preko interneta.
Kriste, Éva. Ne kupuj mlijeko na crno.
Nezakonito je i tko zna kakve bolesti ima ta žena
ili kakve lijekove uzima ili što ja znam...
Ne radi to.
I mogu te kazniti zbog toga.
Igrate neku igru?
Halo?
Vidi tko ima tajne.
Da nisam došla, ne bih saznala za Ákosa?
Nema se što znati. Nismo ni zajedno.
Zbilja?
Moram ići. Radim.
Dođi za vikend. Možemo razgovarati.
Ne znam, vidjet ćemo. Pusa.
Pusa.
Bok!
Matyi spava?
Što je ovo?
Našla sam moljca u brašnu.
Jeo si?
Nisam gladan.
Znaš što? Adél hoda s jednim od tvojih radnika.
Zar ne odlazi iz zemlje? -Odlazi.
S kime?
Ne znam kako se zove. Ákos, mislim.
Čestitam. Tvoja sestra ima sjajan ukus.
Znaš ono drvo na gradilištu? -Što?
Ono koje se mora posjeći.
Možemo li ga preseliti? Molim te.
Šališ se? -Ne.
Zašto?
Zato što je lijepo.
Zato.
Nije teško.
"Izvadite drvo sa što više..." -Éva?
"... korijena te iskopajte sličnu rupu, samo dvostruko širu."
Prestani.
Ne mogu se baviti time usred velikog ulaganja.
Dobro, ali...
Zar ti je zaista toliko dosadno?
Jesi li posjetila savjetnicu za dojenje?
Jesam.
Mislio sam da je otišao. -Auto mu je ovdje.
Njegova stvar.
Onda, hoćeš li doći da se pozdraviš?
Sanjala sam da smo na Tamásovom pogrebu
i Adél je recitirala pjesmu koju je napisala.
Nisam je razumjela, ali drugima se svidjela.
Dovest ću Ákosa. Pusa
Vidjela sam da su nam povijuše narasle oko nogu.
Izgledale su poput zmija.
Bok! -Bok!
Kuća je divna. Stube su sjajne.
Želiš je vidjeti i izvana? Éva, dođi!
Moram ovo završiti!
Umirem od gladi.
Poslije ćemo je pogledati izvana. -U koji grad ideš?
Éva mi je rekla, ali... -Tromsø. -To je na sjeveru, zar ne? -Da.
Bit će jako hladno zimi. Ákos, i ti ideš?
Ovisi o Adél. Vidjet ćemo. -Nadam se.
Zbilja? -Naravno.
Sada ima mnogo jeftinih letova.
Što je? -Trebaš pomoć?
Ne, u redu je. Još malo pa je gotovo. Samo vi sjedite.
Matyi spava pa budimo tihi.
Bok. Mogu li ti pomoći?
Reci joj da ima postporođajnu depresiju.
Znaš li dobrog specijalista?
Idi, ja ću brzo doći. -U redu.
Ákos, tko će nam upravljati dizalicama ako ti odeš?
Zasad su to prazne kuće.
Negativan novčani tok, ali vizura grada je ljepša.
Bitno je jebeš li ti ili tebe jebu.
Zakon. Plaćaju ideju nečega.
Zato ti i radiš na dizalici.
To je to. -Izgleda dobro.
Da, ali nema potražnje. -Shvaćam.
Stol je krasan.
Hvala. Fermentirao je u manjoj bačvi,
osjećaš po mirisu.
Miriši kao sutrašnja glavobolja.
Idemo?
Već odlazite?
Da. -Sve je bilo jako ukusno.
Apsolutno. -Pozvat ću vam taksi.
Nema potrebe. Došli smo autom.
Nemojte još ići.
Kasno je.
Zašto ne prespavate?
Molim vas, prespavajte.
Zašto moj dizaličar spava u mojoj gostinjskoj sobi? Jesi li ti normalna?
Moram ustati u 5 h i voziti za Beč. Po cijele dane radim da ti pružim sve ovo,
a onda dođem kući i trpim ovo ludilo?
Zbilja.
Jesi li ti normalna?
Pogledaj se.
Ispuši nos.
Pogledaj. Pogledaj se kako si lijepa.
Baš krasno.
Baš sam to htio.
Umij se. Idem u krevet.
Oprosti. Imate li još jednu kupaonicu?
Gotova sam. Uđi.
Sve u redu?
Plakala si?
Ne.
Zbog Adél?
Ideš piškiti? -Ne.
Htjela sam razgovarati s tobom.
Ima veze s Tamásom?
Nego?
Ne mogu podnijeti da ste zajedno.
Ti se šališ?
Ne.
Zaljubljena sam u Ákosa.
Dobro.
Ovaj s koricom je sa sirom, a drugi sa salamom. Vidiš?
Mama, let traje dva sata. Sumnjam... -Dobro, dobro.
Onda ih baci. Zašto sam ih uopće pravila?
Neću ih baciti, ali upravo smo jele. Nije...
Daj ih onda meni, pojest ću ih za ručak. -Dobro.
Zlato moje.
Piši nam. Čim stigneš. -Dobro.
Ptičice moja.
Imaš li žvaku? -Zaboravila sam.
Kupit ću ti je.
Brzo se vraćam.
Želi li ljubičaste ili plave? -Što?
Želi li Adél ljubičaste ili plave žvake?
Želiš li ljubičaste ili plave žvake?
Bilo koje. -Svejedno!
Molim te, nemoj otići ovako.
Mogu li te zagrliti?
Nemoj. Nije pošteno.
Ne mogu disati.
Smiri se. -Gušim se.
Kriste, što ti je?
Ja ću zakasniti, a ona ima napadaj panike.
Ne znam.
Nismo pitali Tamása...
Nismo pitali jer je to iznenađenje pa...
Donijela sam dvije lopate. I Feri će pomoći.
Bok, drvo.
Što radiš ovdje?
Idem trčati. Čuvaj Matyija, dobro?
MEDIATRANSLATIONS