Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
New York City, hele vejen fra Mumbai, byd velkommen til Vir Das.
Tak. Mange tak.
Rolig. Tak. Det var lidt påtrængende.
Jeg var allerede bange, før jeg kom ud.
Jeg laver stand-up i 2022. Alt kan ske i aften.
Jeg kan blive anholdt, overfaldet, stukket ned, slået.
Værre endnu, diskuteret på Reddit.
Hvordan mon jeres aften går?
Måske kommer I hjem
ændrer billederne af jer selv for at bevise,
I har haft en virkelig oplevelse på en platform,
der gør jer depressive ved at bytte data for dopamin
i en verden, hvor nyheder er falske, men tegneserier er ægte,
og det eneste, vi kan være sikre på, er,
at en milliardær-CEO, som brænder penge af og med jomfruenergi
stikker sin lille raket i en supermodel eller i rummet eller i begge.
Velkommen til showet.
I aften vil jeg gerne tage jer med hjem.
Vil I med hjem?
Dejligt!
Jeres hjem! Jeg bliver ikke lukket ind i mit.
Hvem har jeg med i aften?
I ser okay ud.
Jeg ser… indere.
Jeg ser folk, som går i seng med indere.
Jeg ser hvide mennesker, som troede Vir Das var tysker.
Jer ser jeg også.
I så ikke på plakaten.
Hjemme er, hvor du er tryg, fordi vi lever i en usikker verden.
-Er vi enige? -Ja!
Jeg er lige kommet tilbage fra London. Usikkert!
I det centrale London, på mit hotel, en gade væk, midt på eftermiddagen
gik et ægtepar på 82 en eftermiddagstur.
Mord ved højlys dag.
Ja!
Ham, de slog ihjel, var så ung.
Den gamle mand stak ham, mens damen prøvede at røve ham.
Gamle britiske damer dræber normalt ikke andre.
De får andre til det og adler dem.
De røver dem, ikke?
Det er jo ikke "stjålne rigdomme". Det er Commonwealth.
Er det for tidligt?
Undskyld! Jeg er ligeglad.
Den eneste dronning, jeg kan lide, har "Yas" foran.
Jeg elsker Yas Queens.
Har nogen sagt det?
De samles. Hun siger, "William…
du skal forene familien."
"Bliv venner med din bror."
Og han siger, "Yas, Queen!"
Jeg ved det ikke.
I New York
er alt, hvad man siger om jeres by delvist sandt.
"Man fucker ikke med New York!"
"Ingen kan lukke New York ned!" Meget stærkt.
Og så regner det i tre minutter.
Og I opgiver livsgnisten.
Det regner ikke rigtigt. En svag nordamerikansk regn.
Denne…
Denne formålsløse dug, som hænger i dit ansigt,
som om utallige alkoholikere har en ophedet diskussion.
Jeg kommer fra Mumbai.
Der er monsun i Mumbai.
Det er…
Det er Guds orgasme.
I Mumbai kommer de i dit ansigt tre måneder om året.
Regnen i Mumbai er så kraftig, at det giver høretab.
Har I set indere gøre det her?
En skade, racist!
Jeg hørte, at New York var usikker. Jeg er uenig.
Jeg har kørt igennem USA.
Man kører igennem smukke skove.
Det ligner enhver true crime-dokumentar,
som man har set.
Amerika er bare mange kilometer, hvor man kan begrave lig.
Afløst af byer, som leverer dem.
Mumbai er én af de sikreste byer. Ved I hvorfor?
Der er ingen steder at begrave lig i Mumbai.
Man kan begrave et lig tre meter under jorden i Mumbai.
Næste morgen hænger der vasketøj fra det.
Liget er statist i en Bollywood-film.
I Mumbai er døden ingen undskyldning for at være arbejdsløs.
Jeg kan godt lide samhørigheden i de små byer.
En universitetsknægt forsvinder i skoven.
På fem minutter stimler alle folk i byen sammen
og holder hinanden i hånden, mens de leder efter ham.
På fem minutter, "Angela!"
"Denne vej, Angela!"
Ingen penge i verden kan få mig til at gå ind i en skov med hvide mennesker.
Det er sådan sekter begynder.
Ti hvide mennesker, én sårbar brun mand og naturen.
Jeg lover, jeg erklærer dig for leder.
Hvis du sagde, "Vir, der er forsvundet en ung fyr i skoven."
Ved I, hvad jeg ville gøre?
Jeg ville ringe til mine fætre i Indien.
Nu er der en ledig plads på universitetet.
Venner…
En mands død er en anden mands universitetsgrad.
Det siger noget om jeres samfund,
at en voldshandling er noget unormalt, der skal dokumenteres.
I stedet for normen.
Hvide mennesker er i fare, folk reagerer.
Kameraer sendes ind i skoven.
Når sorte og brune mennesker er i fare,
tager vi mobilerne frem og filmer lortet.
Alle sorte og brune true crime er i bedste fald
håndholdte optagelser.
Mysterier giver ingen mening.
I true crime med hvide finder man aldrig morderen.
Med brune eller sorte er morderen midt billedet, i uniform.
Venner! Venner!
Jeg starter bare et skænderi, og så rejser jeg i morgen.
Det eneste land, der har styr på det, er Rusland.
"Livet er kort. Vi fester."
Jeg mødte den sejeste russer på KGB-museet i Prag.
Det skal I opleve. Det er ikke et museum.
Det er en 3 x 3 meter kælder med en racistisk russisk mand indeni.
Åbningen af døren er meget kraftfuld.
Han kommer ud fra gardinet og siger, "Hej".
"Velkommen til KGB-museet."
Som om navnet var en hemmelighed.
Jeg gik ind med det samme. "Jeg var fanget ved K."
Jeg blev omvendt.
I to uger fulgte jeg efter min kone i huset nøgen og sagde, "KGB."
Nogle af jer gør det i aften.
Jeres kone, ikke min.
Det vigtigste der er propagandaen.
"Kom nærmere. Jeg fortæller jer en hemmelighed."
"Under Anden Verdenskrig havde Hitler 3000 ton naziguld."
"Ved slutningen af krigen fandt de kun 150 ton af guldet."
"Ingen ved, hvor resten blev af."
"Men mange år senere er Amerika det rigeste land i verden."
Jeg tænkte, "Jeg har betalt for lidt."
Det var et smukt ironisk øjeblik.
At stå dér som inder og lade som om, jeg var forarget over noget uopgivet guld.
Tror I, naziguld er en konspiration?
Har I aldrig hørt om Tante Guld?
Hver eneste indiske kvinde her i aften har en bankboks,
som hendes mand intet kender til…
med guld, som ikke engang Indiana Jones kunne finde.
I finder Jesu Bæger, før I finder Manjus halskæde.
Hjem er, hvor man er tryg. Er vi enige?
Det tænker jeg over.
På et Air India-fly fra Newark til Mumbai
den 27. november 2021, rejste jeg hjem.
En yngre stewardesse på omkring 65 år…
kom og tilbød mig et glas gin.
Jeg siger nej. Hun siger, "Hr. Das, drik nu bare den gin!"
Hun insisterer, fordi vi begge tror, at når jeg lander i Mumbai,
så bliver jeg anholdt og smidt i fængsel.
Jeg havde forberedt mig på at skulle i fængsel.
Jeg barberede mig ikke, og var begyndt at træne.
Jeg har problemer…
Jeg har lavet en video om mit land i Kennedy Center,
som hedder "Two Indias".
Det siger I nu!
Videoen handler om dobbelthed i mit land og vores behov for
at forene os i lyset.
Den har skabt en del dobbelthed i mit land.
Mange har forenet sig i at være skidesure på mig.
Jeg har været den førende trend i tre uger,
der er udtaget syv stævninger imod mig,
jeg er sigtet for opfordring til oprør og udskamning af Indien på fremmed jord.
Jeg er blevet kaldt terrorist på tre tv-kanaler
i bedste sendetid.
Det er en interessant samtale, du har, med din mor den aften.
Vi så nyhederne.
"Husker du, at du ikke kunne forklare, hvad mit arbejde er?"
Overskriften lød, "Vir Das er terrorist."
Og jeg tænkte, "Det er en fornærmelse mod ægte terrorister."
Forestil dig, hvordan de har det. "Bro, ham der?"
"Vi planlægger vores voldshandlinger 10 år i forvejen,
men nu skal vi åbenbart også optræde."
Jeg hørte aldrig noget fra nogen terroristgruppe.
Jeg fik ikke et opkald. "ISIS her. Elsker dit arbejde".
"Vir, hvor er dit næste show?"
"Du har prøvet Netflix, men du burde prøve ISIS."
"Du ved det sikkert ikke,
men ISIS har mange flere abonnenter end Netflix."
Det er sandt. Det har de.
Og et familieabonnement.
ISIS og Netflix vil i virkeligheden det samme. I skal eksplodere.
Jeg var også i nyhederne her.
Jeg var på CNN. "Hvornår er de begyndt at lave nyheder?"
Jeg var på BBC’s forside.
Stor overskrift. "Komiker polariserer nationen."
Ved I, hvad der skal til, før briterne
siger, man har splittet Indien?
Nogle talte for, at jeg fik frataget mit statsborgerskab,
fordi jeg ikke er ægte inder.
Jeg er blevet ødelagt af vestlig tankegang.
Vær varsom med dem, der tilbeder renhed.
Det er ikke engang historie. Det er som Harry Potter.
De laver et hashtag. "Vir Das er slave!"
"En slave af Vesten!"
Det ville være en fornærmelse, men mit efternavn er Das.
Jeg oversætter. Bare rolig, ikke-indere.
Das betyder "slave".
Men mit fornavn er Vir, så jeg er åbenbart en modig slave.
Er alle slaver ikke det? Har I nogensinde mødt en nonchalant slave?
"Slaverne er ret afslappede."
"De arbejder hjemmefra. Deres hjem. #velsignet."
Selvom det fornærmer mig, er det ikke forkert. Jeg voksede op i udlandet.
Til dels, så jeg har altid været fanget.
Jeg er for indisk til Vesten men for vestlig for Indien.
Giver det mening for jer?
Det var for nemt. Jeg forklarer lige.
Hør her.
Jeg er ikke så indisk, at jeg vil læse til læge.
Nej! Men jeg er indisk nok til aldrig at brug en hvid læge.
Undskyld.
Det er bare…
Jeg foretrækker en indisk ingeniør over en hvid læge.
Ingen medicin. Jeg behøver en billig, effektiv løsning nu!
Jeg har ikke brug for probiotika.
Jeg bruger et bælte, så jeg bøvser.
Afsted!
Jeg holder øje med vestlig politik,
og jeg mener, at abortloven i USA er en farce.
Alt under 29…
Alt under 29 uger handler om kvindens krop og hendes valg alene!
Det tror jeg på! Men jeg er også inder.
Jeg mener, at når barnet er over syv år,
så må en forælder slå sit barn ihjel med en sutsko.
Jeg tror på forlænget abort.
Jeg ser frem til jeres stemme.
Det er et udholdenhedsspil.
Da jeg var 17, kørte min bedste ven og jeg galt i hans fars bil.
Hans far sparkede ham i bollerne.
Han straffede to generationer den aften.
Min ven har en søn nu.
Hans første ord var, "Undskyld, far."
Jeg optræder i Amerika, så jeg er bange for at blive skudt her.
I skal få jer en våbenlov med det samme.
Men jeg er også inder.
Jeg vil gerne være venner med mindst én fyr, der har et våben.
Hvis det hele bryder sammen.
Jeg ringer til Punjab. "Jeg har brug for dig."
Jeg antyder ikke, at alle fra Punjab har våben.
Nogle af dem har knive og sværd. Meget hurtigere.
Mennesker er frugter med følelser.
Jeg lærte engelsk først, så mit engelske er bedre end mit hindi.
Men jeg mener, at hindi er et stærkere sprog end engelsk.
Der er smukke ord på hindi, som engelsk ikke kan udtrykke
rent sprogligt.
Smukke ord som…
Det er hindi.
Ikke-indere, har I hørt os gøre det?
Det betyder 40 forskellige ting.
Kom, vi siger det i kor.
Jeg er glad.
Jeg er ked af det.
Fuck jer!
Fuck mig!
Hvide kan ikke lave den lyd.
Det kræver årelange ydmygelser og kynisme.
Giv de hvide ti år mere med klimaforandringer og Donald Trump,
så går de rundt og siger, "Pokkers".
Men jeg er ikke så selvsikker på engelsk, at jeg kunne have sex på engelsk.
Jeg har hindi sex.
Engelsk sex er meget selvsikker.
Man siger, "Hej, min tøs!"
"Jeg giver de baller en omgang!"
"Nu skal den bare ha'!"
Sådan er sex ikke.
Når jeg har sex, siger jeg, "Mange tak. Må Gud velsigne dig."
"Håber aldrig du glemmer mig."
Ikke-indere, det er den eneste joke, jeg ikke vil oversætte for jer.
På grund af mit selvværd.
Der florerer noget særligt blandt skolebørn,
som får min video til at gå viralt.
Man siger, "Hvis du vil tale foran mange mennesker i udlandet,
så bliv som Swami Vivekananda, ikke Vir Das."
Og så et billede af os to sammen.
Så er der pres på, New York. Er vi enige?
At sammenligne komikere med åndelige guruer. Aldrig omvendt.
Jeg har aldrig læst en anmeldelse på avisernes underholdningssider,
"Dalai Lama, mindre sjov end vi troede."
"Jesus Kristus, bedre tryllekunstner end komiker."
"Moses blev ved med at gentage de samme ti vittigheder. Gør noget nyt!"
"Mohammed, elskede bogen, hadede tegneserien."
Lad os tale om dødstrusler.
Vi får så mange.
Min familie slukker deres telefoner,
fordi vi får tusindvis af dødstrusler.
Og jeg siger det ikke for at få sympati.
Jeg er ingens offer. Ingens helt.
Indere er meget ligegyldige over for dødstrusler.
Hvis man truer en amerikansk familie, provokerer man dem.
Man ser på indere, og nu oversætter jeg.
Man kan se på en inder og tænke, "Jeg vil…
Oversættelse, "Jeg vil dræbe din far og drikke hans blod."
Man kan sige det til en inder, og vi siger bare, "Okay."
Prøv det.
Men ikke om tirsdagen. Den dag er grøntssagsfri.
Jeg fik 1,8 mio. følgere på sociale medier på 72 timer
mellem 18 og 25 år.
Jeg besidder det yngste, største, mest progressive,
dummeste publikum, jeg har haft i mit liv.
Er I her? Atten til 25 år, lav noget larm.
Hvorfor, I dumme skiderikker?
Jeg elsker jeres penge…
men jeg føler mig som en klam onkel på et diskotek.
De ved intet. "Hvad er et diskotek?"
"Er det rygproblemer?" Det er det ikke!
Det var der jeres forældre tørknaldede.
Så siger de, "Vi hører dig, Vir."
"Det er en bevægelse." Nej, det er ikke.
Din anden hånd æder de nudler, din mor lavede.
Ikke en bevægelse.
Vi prøver at få de rette værdier sammen
ved at opføre os som dyr på internettet.
Det er, hvad det gør os til. Har I set en løve brøle?
Hvad sker der så? Resten af flokken siger…
Det er et retweet!
Har I set gnuer på flugt?
De aner ikke, hvor de løber hen,
hvem de følger. De løber bare.
Det er et hashtag.
Har I set to fugle snakke?
En flyver… en anden lander.
Samme lyd, forskellige bevægelser. Det er Tik Tok.
Det lyder bare mere cool. Du og jeg, vi hører…
Måske på fuglesprog lyder det sådan her…
Jeg elsker den sang.
Hver gang, jeg hører den for mig selv, dør en influencer.
Jeg tror, at jeres generation vil redde verden.
I holder jer ikke tilbage følelsesmæssigt.
I er nødt til at udtrykke hver eneste oplevelse, mens det sker,
og få anerkendelse for den oplevelse, før I har gennemgået den.
Men det betyder, at I ikke er følelsesmæssigt hæmmede.
I bærer ikke rundt på bagage.
I udtrykker jer bare.
Når I føler noget nyt,
"Jeg identificerer mig som en kvinde."
I er ikke undertrykte. I er på internettet.
"Jeg identificerer mig som en kvinde."
Så gammel er jeg. Det er lyden, internettet laver.
En eller anden i verden siger, "Hey, jeg er også en kvinde.
"Her er planen, et, to, tre."
Det er et privilegium og en evne.
Tag det ikke for givet.
Vi havde ingen at tale med om det.
Vi havde kun indiske forældre.
Hvis jeg gik ind til mine forældre: "Godmorgen, far og mor."
"Jeg tror…
jeg identificerer mig som en kvinde."
"Okay!"
"Kan du gøre det som én, der klarer sine eksaminer godt?"
"Hun er velkommen i dette hjem."
"Én, som kommer ind på Harvard. Adgang, ikke overgang."
Jeg er også ligeglad med overgangen.
Det er enhver generations pligt at ødelægge de sociale normer
igennem samtale.
For jer er det køn. Så, værsgo.
Ødelæg det.
Måske bliver det ret cool.
Jeg håber, I nyder det flydende, så meget som jeres forældre nød utroskab.
Det var ubehageligt, hvad?
I behøver ikke noget køn,
men mor og far skal stadig have sunde værdier.
Ægteskab ødelagde jeres forældre, så de skabte en skilsmisseindustri.
Jeres bedsteforældre blev fastlåste af race.
Det var de barrierer, de nedbrød.
Vi kan tie om det.
Vi kan lade som om, din bedstemor tager til Jamaica for at få skaldyr.
Bliv nu voksne!
Jeres bedsteforældre var 20 år i 60'erne.
Jeres bedsteforældre har været til minimum et orgie.
Det hed det ikke.
De kaldte det bingoaften eller noget.
Kommunistpartiet, eller noget.
I min generation var det seksualitet.
Vores forældre kunne ikke tale med os om det.
Da jeg var 13, kom min mor til mig som om, hun havde løst et mysterie.
"Vir, du har ikke en kæreste."
"Kvinder vil ikke tale med dig."
"Hvis du er bøsse, så sig det. Vi går til lægen, så han kan fikse dig."
"Mor, jeg er ikke bøsse. Jeg er en taber."
De to er det modsatte, ikke?
Bøsser er vindere. De gør det altid bedre.
Vi klæder os sådan. Min ven, Shashank, klæder sig sådan.
Vi spiser det her… Han drømmer bedre end os.
Han sover med et smil på læben hver nat.
Han vågner, og jeg siger: "Shashank, hvad drømte du om?"
Han siger: "sorbet."
"Sorbet?"
"Selv dine drømme er laktosefri og øvre middelklasse."
Jeg…
Jeg har aldrig drømt om sorbet.
Jeg har drømt om en Toblerone i mit liv.
I min drøm fik jeg ikke lov at spise den.
Den sidder stadig i mig. Men…
Den joke afføder altid den reaktion.
Jeg ved ikke hvorfor.
Måske fordi den er et twist
eller på grund af teksturen på Toblerone.
Det ville tage noget tid, ikke?
Man putter en trekant ind i en cirkel.
Sådan er mine drømme.
Sådan vil jeg bruge min platform.
Men…
Jeg var også nysgerrig på min seksualitet.
Da jeg var 13, kyssede jeg lidt med en dreng.
Og på…
På fem minutter vidste vi, det ikke var for os.
Det føltes ikke forkert, men heller ikke rigtigt.
Dem fra min generation taler sjældent om det,
fordi vi studerede videnskab på en folkeskole i Dehli.
Vi fik altid at vide: "Alle eksperimenter er en succes."
Så derfor er jeg ikke hetero.
Jeg dumpede adgangseksamen til homoseksualitet.
Jeg bestod skolen med glans, men dumpede i homo.
Mit første kys var med en heterodreng.
Ja, så jeg forstår jer, de damer.
Vi siger ja til noget forskelligt.
I siger ja til at kysse. Vi siger ja til at udforske.
Indersiden af min mund føltes som Jorden, og han troede, den var flad.
"Vil du sondere terrænet lidt?"
"Jeg går i samme retning, indtil jeg finder udgangen."
Mærk hvor trykket stemningen er lige nu.
Undskyld, Amerika. Nedgør jeg heteromænd?
Sådan er komikkens regler, som man ser det i Vesten.
Lav altid sjov med folk, som er mere privilegerede end dig selv.
Det kaldes et punch up.
Lav aldrig sjov med folk, som ikke er mindre privilegerede.
Det kaldes et punch down!
Har I hørt om det?
Sikke en åndssvag vestlig regel.
I Vesten er jeres privilegier vedvarende.
Indiske privilegier er mere flygtige.
Op og ned som en fjer, der flyver i vinden.
Du kan være Forrest Gump. Eller Laal Singh Chadda.
Op og ned, op og ned!
Jeg mener, at de fleste i Vesten
fortæller om sine egne privilegier, før andre gør,
så man kan gå tilbage at nyde dem i stilhed.
Nogle ser forvirrede ud. De hvide tænker: "Han ved det!"
Så snart man tillægger privilegier nuancer, falder det hele sammen.
Hvad tænker I?
Kan en brun mand fra Indien lave sjov med Ivanka Trump?
Er det et punch up?
Er det tilladt? Lad os lægge lag på.
Hvad hvis Ivanka Trump fik et barn med en muslimsk flygtning fra Syrien?
Kærlighed er kærlighed.
Kan jeg lave sjov med det barn?
Svagpissere!
Et muslimsk flygtningebarn med navnet Trump er megasjovt.
Venner…
Tænk lidt på det barn.
Inzamam-ul-Trump. Tænk lidt på ham.
Jeg ved ikke, hvorfor han 60 cm.
Det rager ikke mig. Tænk nu på det barn.
Han ejer 75 bygninger på Manhattan, men har ikke noget hjemland.
Jeg ved det. Det er ubehageligt.
Vi prøver igen.
Vladimir Putin. Må jeg lave sjov med ham? Punch up?
Lag. Hvad hvis Vladimir Putin havde alopecia?
Troede I, Jada var den eneste skaldede diktator?
Han er trist, når han sidder i Kreml og gnider hovedet.
Der vokser ingenting i Rusland.
I må ikke aflyse mig. Undskyld.
Jeg vil ikke aflyses!
Det vil forstyrre min indespærring.
Det er vestlige komikeres beklagelse.
Jeg mødte en amerikansk komiker.
"Vir, cancel-kulturen er vanvittig."
"Den anden dag kom der en flok mennesker efter mig. På Twitter!"
Okay.
Det er som at fortælle en ny-kastreret, at ens boller klør.
Den mest irriterende artikel, jeg læste i Vesten var:
"Hvorfor skubber indiske komikere ikke til grænserne?"
Mener du det? Fordi så overskrider man dem!
Det giver sagsanlæg.
Der er datoer med retsmøder for enden af det.
Vi spiller sikkert.
Når vi er i Indien, spiller vi sikkert, og på film besejrer Indien altid Pakistan.
Uanset hvad!
Sværdkamp, cricket, at inhalere, Uno! Vi vinder altid.
-Og vi elsker de film, ikke? -Jo!
Når vi er udenlandsk, spiller vi også sikkert.
Se bare den serie med en sydøstasiatisk familie.
Se dem hygge sig med deres naboer.
Hvad gør de om aftenen?
De ser Bollywood-film om at skyde deres naboer.
Men de er så konservative.
Ja! De bor i udlandet.
Det er dér, konservative indere bor.
I udlandet.
Hvis jeres indiske børn stadig skal være jomfruer, når de er 25,
så opdrag dem i New Jersey, ikke New Dehli.
Det gør nas, men det er sandt. Tager jeg fejl?
Nej!
Er nogen af jer indere opvokset i udlandet?
Anden generation. Lad mig se.
Jeg siger det her med respekt.
Jeres forældres version af Indien eksisterer ikke.
Den er arkaisk, den er væk!
Jeres popkulturelle portræt af Indien eksisterer heller ikke.
Det Indien, hvor alle går sådan rundt…
Taler vi sådan derhjemme?
Nej!
Nej, sådan taler indere her!
Ved I, hvad det er? Det er en amerikansk accent.
Kom hjem. Kom nu.
Kom hjem og se det moderne Indien med al dets kaos,
men med meget mere skønhed. Kom hjem.
Hvis I ikke kommer hjem, så skal I aldrig belære os fra udlandet
om, hvad det vil sige at være indisk.
Med hver eneste Mumbaikars ord…
"Vov at udfordre mig. Ellers, skrid!"
Jeg oversætter.
Det er ikke så godt på engelsk.
I har allerede hørt svaret på hindi.
Det var… ikke?
Men på engelsk er det direkte oversat,
"Kom på banen, eller skub noget op i røven."
Det er ikke så godt.
Det er også et meget specifikt valg.
Jeg…
Jeg kender ikke jeres situation,
men I har kun to valg…
Jeg kender ikke engang banen.
Er det som på slagmarken?
Hvor to fyre siger: "Hvad så, gutter?"
"Nu er det tid…
til at kæmpe for vores land… og vores jord."
"Nu går vi ud på slagmarken,
og hvis de vil have en kamp, så fuck det,
så får de en kamp."
"Er I med mig?"
"Nej, tak!"
"Jeg skubber bare noget op i røven."
Jeg ved det ikke.
Som en atletikbane med to maratonløbere
og de siger:
"Vi har trænet til det her hele livet."
"Vi går ud på banen,
og så vinder vi en guldmedalje for Nigeria."
"Er I med mig?"
"Jeg er meget træt."
"Jeg skubber noget op i røven."
Eller som en amerikansk mark,
hvor to landmænd siger: "Nå, Jim…
Jeg ser meget majs."
"Det er måske tid til at komme ud på marken og høste det."
"Nej, Paul!"
"Jeg fælder et træ og skubber det op i røven."
"Hvorfor tager det så lang tid?"
"Vi improviserer lidt."
"Vi skal finde en slutning."
"Han har faktisk ret."
"Du kan ikke gå videre uden en slutning."
"Hold nu op, hør her."
"Jeg tæller ned fra tre til et."
"Og så skal vi videre."
"Okay, Jim?"
"Okay, Paul."
"Det lyder fint."
"Okay."
"Da."
"Hvem fanden er du?"
"KGB!"
Jeg får os tilbage på sporet.
Nu vi taler om fejlslagne annaler, er her nogle forældre?
Det er en overgang.
Det er jeres job at lyve for dem. Få dem til at tro på mirakler.
Gud, Tandfeen, skattelettelser. Det kommer fra jer.
Kan I huske den dag, hvor I gik ud i den virkelige verden
og opdagede, at jeres forældre var tumper?
Jeg var seks.
Min far og jeg stod på altanen og så på stjernerne.
Jeg sagde, "Far, hvad er stjerner?"
Min far fortrak ikke en mine.
"Der er et stærkt lys oppe i himlen."
"Det lys blændede mennesker førhen."
Så Gud tog et sort stykke papir og satte mellem himlen og Jorden."
"Så tog Gud en blyant og lavede huller i papiret."
"Det blev himlens lys."
Jeg tænkte: "Min far er fantastisk."
Og så tog jeg informationen med mig i skolen.
Og jeg opdagede, at min far åbenbart er på stoffer.
Jeg var passiv-aggressiv uden grund overfor min lærer.
Min lærer sagde: "En stjerne er en brændende masse af brint."
Og jeg tænkte: "Ved hun intet om papiret?"
"Din far tager fejl."
Jeg sagde: "Tag min fars navn ud af din mund!"
Slap af, skatter.
Jeg ville aldrig slå en lærer. Det gør deres løn for mig.
Kan I huske, hvordan det var at røre ved et andet menneske,
men man havde ikke set så meget porno eller Instagram,
så kroppen føltes som et mirakel?
Den første gang, jeg tog en piges bluse af, var jeg 16,
og jeg troede…
at hvis jeg skubbede brystet ind, så blev det andet større.
I må ikke dømme mig. Hun troede det samme om mine boller.
"Hvis jeg klemmer ham, så ryger han ind til naboen."
Det er geopolitik, ikke?
Man presser de små samfund.
Får de store til at vokse og skaber migration.
Ja! Ja!
Vi leder efter mirakler, og jeg vil hævde, at de stadig eksisterer.
Hør nu på mig. New York, New Jersey.
Denne…
Denne mikrofon er et mirakel. Hør nu efter.
Mikrofonen blev opfundet for 144 år siden.
Det har ændret verden mere end mennesket.
En mikrofon begyndte 2. Verdenskrig.
En mikrofon befriede de sorte. En mikrofon undertrykte jøderne.
Der er dele af verden, hvor denne gør,
at store mennesker taler om små ting.
I min del af verden, kan små mennesker tale om store ting.
Jeg får altid problemer, fordi…
jeg opdagede mikrofonens kraft, da jeg var otte år.
I aften vil jeg fortælle jer om det.
Vil I gerne høre det?
Jeg gik på en åndssvag kostskole, hvor der skete sære ting.
Vold er en integreret del af det indiske uddannelsessystem.
Indere, er vi blevet slået?
Ja!
-Med udstyr? -Ja!
Med cricketbat. Commonwealth Games er bare børnemishandling.
Jeg blev engang slået med et bordtennisbat i to timer.
Ved I, hvad det kræver af talent og præcision?
Selv offeret siger: "Det var imponerende."
"Brug den skraverede side. Den eksfolierer."
Vi blev slået så meget i skolen, at vi ikke kan huske noget.
Alle indere husker kun ét ubrugeligt regnestykke,
og det er en metafor for hele vores liv.
Af en eller anden grund, kan alle indere her i aften huske,
(A + B)
Er I klar?
Træk vejret dybt.
-Er lig med… -Ikke endnu!
Det er som en matematisk monsun.
Vent på mig.
Kom så.
Kvadratet af (A + B) er lig med
a i anden plus b i anden…
-…plus 2ab. -…plus 2ab.
Hvorfor husker vi det?
Der er tre typer mennesker i verden.
Dem, som kender til ligningen.
Dem, som har glemt den.
Og dem, der mener, den er magisk.
Vi gjorde den tredje til… Nej, jeg kan ikke.
Det, der sker i skolen, bliver hos dig hele dit liv.
-Ja. -Seksuelt?
I lod mig hænge.
Må jeg fortælle en sexhistorie?
Hør her. Jeg var kæreste med en pige.
Jeg spurgte: "Hvad kan du godt lide?"
Hun sagde: "Vir, kvæl mig."
"Nej!"
"Det er min fetich. Du skal kvæle mig."
Og jeg sagde: "Nej betyder nej!"
Og hun sagde: "Er du følsom?"
Jeg sagde: "Nej, berømt."
Og hun sagde: "Jeg giver samtykke. Kvæl mig."
Så sagde jeg: "Fint."
Tre uger senere efter advokaterne havde lavet tavshedsklausulerne
og fik det til notaren,
sagde hun: "Nu har du chancen." Og jeg?
Også skræmmende for kvæleren.
"Kom nu, vær en mand."
Og jeg sagde: "Fint."
"Kan du lide det, fru Patel?"
"Hvem fanden er fru Patel?"
"Min matematiklærer fra niende klasse."
"Handler det om sex for dig?"
"Nej, mest retfærdighed. Men bare vær dig selv."
Jeg blev engang slået af en præfekt to uger i træk med en hockeystav.
Jeg siger ikke navnet.
Jeg vil ikke have problemer. Det var Mohit Singhal…
Der var en debat i skolen. Han var ti år ældre end mig.
Han gik op på scenen og begyndte med en joke.
Og dette var joken:
"God aften."
"I går i junglen, og I møder en løve."
"Hvad er klokken?"
"Tid til at løbe."
Jeg ved ikke, hvorfor jeg rakte hånden op.
Jeg gik på scenen og stillede et spørgsmål.
Jeg kan huske, jeg holdte mikrofonen og følte noget,
jeg aldrig havde følt før.
Styrke.
Jeg kunne ikke sidde, men jeg kunne pludselig stå.
Jeg så på drengen, der var ti år ældre end mig
og så noget, jeg aldrig havde set før. Frygt.
Jeg lod det fylde mig.
Kald det mod, eller hvad I vil.
At kunne sige: "Jeg vil bare fortælle dig…
Mohit Singhal…
at hvis du går i junglen,
og du møder en løve, så er det ikke tid til at løbe, men til at dø."
Hele skolen lo. Du godeste, hvor de lo.
Og jeg lærte den vigtigste lektie i livet.
Ord har betydning.
Ord er årsag til og bekæmper vold. Ord er værd at huske på.
Jeg var ellevild, da jeg gik ned til aftensmaden.
Der kom noget ud af busken og trak mig ind.
Og det var Mohit Singhal.
Han sagde: "Hvad er klokken?"
Og jeg sagde: "Tid til at dø."
Han tævede mig i to timer, men han kunne ikke fjerne mit smil.
Jeg kan huske, at jeg lå på gulvet og blødte ukontrollabelt, men jeg grinte,
fordi jeg tænkte: "Hold kæft, jeg fortjener det."
"Men det er sjovt."
"Der er jokes i det her, så det kan jeg godt lide."
Jeg hører til på gulvet. Gulvet er mit hjem.
Og jeg sværger på, at det er frihed.
Det er frihed, jeg tænker på,
som jeg insisterer på på et Air India fly…
fra Newark til Mumbai.
En stewardesse tilbyder mig et glas gin.
Jeg siger nej. Hun siger: "Kom med."
Vi går hen foran i flyet.
I stilheden af folk, der sover,
lægger en ældre dame armene om mig, og jeg begynder at græde.
Hun trøster mig som en professionel.
Som om det sker hver dag.
Måske, hvis folk har spist maden.
Og hun siger: "Jeg så videoen, jeg var vild med den. "
"Uanset, hvad der sker, så rank ryggen, min dreng."
"Jeg ved, hvordan det er."
Jeg sagde: "Tante, med al respekt…
Det er jeg ikke sikker på."
Hun sagde: " Vær ikke dum. Har vi ikke det samme arbejde?"
"Vi forventer begge to at servicere vrede onkler."
Nogle gange har man brug for en tante på et fly.
Jeg er ikke arrogant, New York.
Jeg ved, hvorfor onklerne er vrede. Jeg forstår dem.
De elsker deres land. Jeg ville aldrig dømme nogen for det.
Elsker I jeres land?
De fleste af dem elsker deres land.
Resten er nationalister, men…
det ser vi på.
I ethvert land findes der patrioter og nationalister.
Patrioter elsker deres land og gør noget for det.
Nationalister elsker sig selv og alt omkring sig selv
og bruger landet til at promovere det.
Det er narcissisme med et flag.
Lad aldrig nogen bedømme, hvordan I elsker jeres land.
Det føles som information,
som I fortæller videre til en fest og lader som om, det er jeres egen.
Det er fint, men hvis I er i fare,
og folk begynder at slå,
"Hvor har du lært det vrøvl?"
Så skal I huske, at mit navn er Aziz Ansari.
Eller Hasan Minhaj.
Samme pas.
Vi kom til Mumbai fulde i gin. Godt gået, tante.
Der venter 200 fotografer på os i lufthavnen.
Så berømt er jeg slet ikke.
De fulgte efter os igennem lufthavnen i stilhed.
De ventede udenfor huset i 10 dage i tavshed.
Der var bare stille.
Efter ti dage ringede jeg til advokaterne, "Er alt vel?"
De sagde, "Ja, vi er rige." Jeg sagde: "Ikke jer! Er alt vel med mig?"
De sagde: "Vir, der er politisager."
"Politiet vil beslutte sig for, om de vil sigte dig."
Det tog 35 meget lange dage.
På syv forskellige politistationer i Indien,
i syv forskellige byer…
fik politiet min video at se.
En for én sagde de alle: "Det er ikke noget problem."
"Vi er enige med ham. Vi vil ikke gøre noget."
Jeg…
Det er ret betagende, hvis man tænker over det.
Komikere er ikke modige.
Politiet! Det er et punch up!
Den aften, jeg blev kaldt terrorist i mit hjemland,
blev jeg nomineret til en Emmy.
Jeg var…
Jeg var i New York til Emmy-uddelingen på grund af Vir Das: For India
på hvilken, der allerede var en sag.
På den røde løber fik jeg syv mere.
Jeg måtte ranke ryggen.
Og de spurgte:
"Vir, hvordan føles det at være i Amerika lige nu?"
"Det er godt at være udenfor Indien."
Det er godt at rejse.
"Føler du, at folk er begejstrede for dig derhjemme?"
"De er ikke rolige."
"Hvad siger du, hvis du vinder?"
"Hjælp! Det ved jeg ikke."
Jeg kan bare huske følelsen af skam.
"Gud, lad mig ikke vinde. Det vil virkelig gøre dem vrede."
"Lad mig ikke vinde. De bliver vrede."
Jeg vandt ikke, og så blev jeg vred.
Jeg tabte til et stort fransk show,
og der var en masse lækre franske mænd, der gik rundt,
og de havde hørt om det.
De sagde: "Vi hørte, hvad der skete."
"Det må være stressende."
"En del af os skal have sex senere."
"Du er en smuk mand. Du må gerne være med."
"Vi fjerner din stress."
Jeg sagde: "Holder I et orgie for at fejre jeres Emmy?"
Han sagde: "Nej, det er mandag…"
Jeg sagde: "Mange tak for tilbuddet, hr."
men hvis jeg bliver fanget, er det en skidt overskrift for mig lige nu."
"Vir Das udstødt og røvpulet af to forskellige lande."
Vidt forskellige strafferammer.
Han sagde: "Jeg forstår. Men hvis du ikke vil,
så er der en mark ved siden af…"
Hver gang jeg bliver nomineret til en pris, sker der noget.
For ti år siden blev jeg nomineret til en Filmfare Award.
Jeres ironiske svar er passende.
Filmfare Awards er en stor ting.
De er som vores Oscar-uddeling.
Bortset fra, at Oscaren er dyrere at købe.
Det var første gang.
De sendte mig en billet, som skal sidde på indersiden af bilen.
Der stod V-V-V-VIP.
Altså VVVVIP!
Jeg havde ikke været der før, så jeg satte det på forruden.
Jeg kørte på motorvejen.
Ud af øjenkrogen så jeg en V-V-V-VIP billet sige vvvvip,
sætte sig på en tuktuk og flyve væk.
Sådan er indiske privilegier.
Meget flygtige.
Jeg sad fast udenfor porten til Filmcity og prøvede at overbevise
sikkerhedsvagten om, at jeg spillede med i film.
Jeg sværger på, at han så på mig og sagde:
"Hvis du er skuespiller, så er jeg også skuespiller."
Jeg brugte endnu en time på at overbevise ham om,
at han kunne spille skuespil.
Han sagde: "Hvis jeg kan blive skuespiller,
så kan du også."
Vi sagde begge: "Hvad?"
Jeg gik ind. Jeg er en Jedi.
Jeg kom til uddelingen, og de sagde, at min producer, Aamir Khan,
havde boykottet uddelingen.
Han havde ikke indleveret noget,
de kunne spille under nomineringen.
Ja!
Amerikanere, I kender ikke de andre skuespillere,
Men de er meget talentfulde.
De fortjener nomineringerne.
Lyset dæmpes. De siger: "Og nu…
de nominerede for bedste mandlige birolle
i Manikchand Pan Pasand…
rejsearrangør, Expedia, hårstylist, Sunsilk,
makeupartist, L'Oreal, artist-artist, Shaadi.com,
herpes artist, Durex Filmfare Awards…
for Zindagi Na Milegi Dobara, Farhan Akhtar."
Og et smukt 20-sekunders klip af den mand afspilles på to skærme.
For Zindagi Na Milegi Dobara, Abhay Deol.
Og et smukt 20-sekunders klip af den mand afspilles på to skærme.
Og for Delhi Belly, Vir Das.
Så viser de mit pasbillede!
Et stillbillede i 20 sekunder.
I stilhed!
Tyve sekunders stilhed ved et liveshow er ulideligt, I sataner…
Det så ud som om, jeg var død!
Det var mit in-memoriam øjebliks stilhed.
Alle sad helt triste.
De stod op og sagde: "Han døde så ung."
"Hvem er han?"
Så filmede de mig. Hvad skulle jeg gøre?
Jeg sørgede over mig selv. "Død, død, død."
Han er ikke død endnu. Han begår selvmord i aften.
Jeg har tænkt på den aften. Jeg tænkte på det ved Emmy-uddelingen.
Hør her.
Jeg vil ikke ønske…
for nogen, at de føler, at de har svigtet deres land.
Aldrig i livet.
Og jeg…
Jeg stod ved det den dag og også her i aften.
Hvis jeg har skabt en verden,
hvor jeg ikke må røre en mikrofon, så er den ikke noget for mig.
Jeg stod der
på et fint hotel kaldet The Beekman i New York, og hver eneste etage…
Det var hult, og man kunne se ud over lobbyen.
Jeg kan huske, at jeg stod dér og tænkte:
"Jeg ødelagde alt. Jeg…"
"De vil aldrig lade mig… Jeg springer."
Jeg stod i mit fine tøj.
"De kan bare sende mig afsted i tøjet."
Men så huskede jeg, at min kone lå og sov i det andet værelse,
og det er pinligt at tjekke ud.
Af hotellet.
Og af livet.
Plus, det er et hotel i New York. Hvis jeg lander i lobbyen…
så skræmmer jeg mindst tre lande fra vid og sans.
Nogle briter sagde: "Okay, har du Netflix?"
"Der ligger en død inder i lobbyen."
"Hvad sker der? Vil de nu være uafhængige igen?"
To amerikanske piger i baren.
"Angela, han fortjener dig ikke."
"Forlad ham."
"Men livet er kort."
"Tag ud i skoven. Det går nok."
En knægt er på Instagram i lobbyen. Og pludselig…
Men jeg sagde,: "Nej, jeg går ikke ind i mørket."
"Jeg gør det i sollyset som en mand."
Så jeg ryger cigaretter og ser på Guds papir…
Til midnat ringede min manager fra Indien.
Hver eneste producer, instruktør, filmstudie, feststed,
sponsor og kunde havde aflyst mig.
Jeg sagde: "Jeg forstår det, men…"
"Jeg skal brødføde…"
De sagde: "Vir, ingen vil arbejde med dig lige nu."
"Du har mange følgere. Så måske…"
"Er jeg en influencer?"
"Fuck sollyset! Lad os hoppe lige nu!"
Jeg gjorde, hvad enhver kunstner gør, når de finder ud af,
deres karriere er slut.
Stoffer.
Jeg blev højere end himlen. Jeg røg pot.
Og så kunne jeg huske, hvorfor jeg ikke ryger.
Det er fordi, jeg ikke bliver afslappet. Jeg får stådreng og bliver bange.
Sådan gider jeg ikke have stådreng.
Sådan vil jeg gerne være bange, men…
Mærkelig kombination, ikke?
Det er derfor… liderlig og bange.
Det er derfor, jeg ikke tager stoffer på festivaler.
Jeg vil ikke høre Coldplay og sige: "Se på stjernerne!"
Jeg kan ikke engang begå selvmord, fordi jeg kun kan tænke på, hvad nu
hvis jeg springer, lander på den og ikke dør?
Mand…
Selv hvis jeg dør, er det en rædsom nekrolog.
"Vir Das fundet nøgen, død, alene, bange…"
på et stort hotel i New York med en medium stådreng."
"Han stod op til det sidste."
Efter to måneder fik familien lov til at tænde for telefonerne igen.
De eksploderede.
Det var ikke had, men kærlighed.
Millioner af beskeder med sympati fra hele verden.
Det var…
personlige beskeder.
Alle billetter udsolgt på fem minutter.
Og alle fra Bollywood ringer og vil…
Overalt man går, møder folk dig med varme og venlighed,
og man møder dem med mistro og fortrydelse.
Fordi man tænker: "Hvor fanden var I, da jeg havde brug for jer?"
"Da min verden stod i flammer, da min familie blev angrebet,
hvor var jeres stemmer?"
"Jeg troede ikke, I var der!"
Så bliver man voksen…
en lille smule.
Man har ikke længere ondt af sig selv.
Og man indser…
at had bliver råbt, men kærlighed bliver følt.
Det er unfair at forvente, at folk skal råbe kærligheden ud.
Man skal bare være taknemmelig for, at de føler det
og så stole på, at det altid vil overvinde hadet.
Og det er ikke sådan historien er. Det er Harry Potter.
Men hvis man er den, der modtager hadet,
eller føler, at ens land er fortabt i det, så fra os til jer,
skal I bare vide, at kærlighed altid ligger nedenunder alting.
Man kan bare ikke høre det i mørket.
Hold ud til daggry, så hører du det.
Det er stille, men ikke svagt. Det lover jeg.
Problemet er, at de er til stede begge to samtidigt.
Det er som om, vi kommer fra to…
Jeg gentager det ikke.
Og hvad så? Skal man gøre det hele igen?
Som om intet var hændt, men det skete.
Jeg sørgede over min karriere. Jeg troede ikke, jeg skulle se jer igen.
Så nu er vi tilbage i samme rum.
Det er en ikke-planlagt velsignelse,
som jeg er uendelig taknemmelig for i mit hjerte.
men det… er anderledes. Jeg har intet at miste.
Jeg skal ikke imponere nogen.
Jeg bliver aldrig mainstream eller cool igen. Jeg er færdig.
Men jeg er fri.
Vi har været sammen længe, ikke?
A + b!
Og så sker der noget, og ligningen gik ikke op.
Nu har jeg det som kvadratroden af b,
og jeg ønsker kun at være lig med jer.
Uanset hvad der sker, så er lyden af jeres latter 2ab.
Vi kan skabe magi sammen.
Jeg vil aldrig krænke Indien på fremmed jord igen.
Så jeg har bare Indisk jord med mig overalt, jeg går.
I aften har I overværet et show med en komiker fra Mumbai,
som stod på sand fra Juhu Strand, og som jeg rejser med.
Hver gang jeg gjorde nar af mit land,
sørgede jeg for, at jeg stod på indisk jord.
Hvert ord er timet til mine skridt.
Tror I mig ikke? Se showet igen!
Det er en akavet samtale at have i tolden.
"Hvorfor rejser du med en kuffert fyldt med sand?"
Jeg siger: "Patriotisme!"
Mange flyselskaber lader dig ikke medbringe en taske fyldt med sand.
Men der er ét!
Skidt med, hvor jeg skal hen. Jeg tager Mumbais sand med mig.
Og vi flyver med Air India.
Hvis I har fløjet med Emirates,
så ved I, at det er et kompromis.
Har I fløjet med Emirates?
Måske ikke jer, men alligevel.
Beklager.
Jeg blev følelsesladet. Tilbage på sporet.
Det kommer I nok til en dag.
Arbejd hårdt.
Eller gå i seng med dem heroppe.
Det er min sidste historie. En meget privilegeret én.
Men jeg gør mig selv mere elskelig igennem den.
Er I klar? Ja?
Jeg fløj på første klasse på Emirates.
De sæder er fabelagtige. Har I set dem?
I passerer dem på vej til…
Stewardessen er en af de smukkeste kvinder, jeg har set.
Hun kommer hen: "Hr. Das, der er et brusebad."
"Kunne De tænke Dem et bad en time, før vi lander,
eller to timer før vi lander?"
Jeg var så betaget af hendes skønhed, at jeg troede, hun mente sammen med hende.
"Frue, det er det bedste flyselskab."
"UNESCO mener, det er nummer ét."
Så rejser man på første klasse, og der er et badeværelse!
På størrelse med en lejlighed! Din lejlighed, men alligevel…
Du får et håndklæde. Du klæder dig af.
Jeg begynder at…
Sådan tager jeg ikke bad. Undskyld.
Der er ingen indere, der tager bad i Bollywood.
Sådan fungerer det ikke.
Jeg tager bare sæben. Og så jhaaging…
Hvad fanden!
Hvad kalder man jhaaging i New York?
-Hvad hedder det? -Skum?
Skum? Skum, frue?
Med al respekt…
Undskyld, jeg ville ikke…
Skum er super…
"Jeg hedder Sandeep, men kald mig bare Sandy."
Der er et grønt lys.
Jeg overser, at lyset skifter til rødt.
Jeg tager brusebad sådan.
Sådan kan jeg lide det.
Er det bare mig? Ingen andre?
Ja, frue? Sådan dér!
Jeg hader varme væsker, der plasker på mig.
Det skal dryppe ned på min røv. Frue? Frue?
Det er fordi, jeg…
Undskyld. Da jeg voksede op, havde vi ikke noget brusebad, men en spand.
Spanden havde en varm og en kold hane.
Man skulle selv blande temperaturen.
For at få temperaturen rigtig, skulle man være fysiker i termik/medie.
Det var altid alt for varmt. Hvad gjorde vi så?
Sikkerhedsposition. Tag et krus. Stil det på ryggen.
Lad det dryppe ned af ryggen og køle af, før det ramte vores testikler.
Det er videnskab!
Man får kun ti minutter med vand. Det sagde damen ikke.
På et kritisk tidspunkt skifter lyset, og vandet forsvinder.
Det ligner, jeg er blevet misbrugt af en sky.
Jeg kommer ud og går hen til vasken
med min egen personlige skumfidus.
Jeg laver bare et fuglebad.
Men jeg er ikke høj nok til at sænke underlivet ned i vasken
og vaske det stille og roligt.
Jeg må tage hænderne til hjælp og plaske vandet op de mørke steder.
Hele badeværelset er oversvømmet.
Drivende vådt.
Og jeg vil ikke være den indiske mand…
som ødelægger et badeværelse.
Jeg ligger nøgen på alle fire med mit ene håndklæde
og tørrer op på førsteklassesbadeværelset.
Jeg mopper det tørt.
Hvorfor? For mit land!
Og I kalder mig forræder?
Jeg er en pedel!
I kalder mig slave? Jeg fejer også.
Jeg gjorde det så godt.
Bagefter bad hun mig om at tage det andet også.
Hun sagde: "De er et rodehoved. De er meget bedre på gulvet."
"Jeg kan godt lide det her. Jeg kan se jokes herfra."
"Jeg hører til på gulvet. Gulvet er mit hjem."
Mit navn er Vir Das.
Det var en ære at optræde i aften.
VELKOMMEN TIL STRANDEN
Tekster af: Cathrine Bragenholt