Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Fotbalul este o religie în întreaga țară.
Toți cunoscuții mei au jucat fotbal AFL. Pur și simplu, jucai.
Eram talentat.
Dar, în același timp,
am tras din greu și am făcut sacrificii.
O'Loughlin, de două ori jucător All-Australian.
Ce campion!
Am înscris într-un meci, apoi în două.
Al 500-lea gol înscris de vedeta Echipei Indigene a Secolului.
Michael O'Loughlin, magnific!
Asta ne-a schimbat viața.
Ce zi pentru Michael O'Loughlin, primul care a jucat 300 de meciuri
pentru Sydney Swans.
Sportul aduce oamenii împreună.
Practicăm acest sport uimitor care este fotbalul AFL.
Când intri pe teren, îți reprezinți familia și comunitatea.
Nu este o povară, e uimitor, îmi dă putere.
Rasismul este viu în Australia și...
Ce se întâmplă pe teren reflectă ceea ce se întâmplă
de cealaltă parte a gardului, în societate.
Mulți care nu sunt aborigeni spun: „Treci peste asta!”
Nu poți trece peste asta dacă se întâmplă tot timpul.
M-am confruntat cu asta când nu aveam 12 ani.
Îmi amintesc și mă supăr foarte tare.
Doare.
Am fost abuzat rasial săptămâna trecută și cu o săptămână înainte.
M-am săturat. M-am săturat să mă lupt.
Când joci în fața a 70.000 de oameni,
și unul strigă de dincolo de gard „maimuță”, „abo” sau „cioară”,
te demoralizează.
Cum găsesc aborigenii puterea să treacă peste asta?
E o încercare uriașă.
Tarryn Thomas.
Generația noastră tânără va duce această țară în viitor.
Michael Walters o să se asigure de asta.
Este simplu, semenii noștri vor schimbare.
Mai sunt încă multe răni care trebuie să se vindece.
Trebuie să lași ceva în urmă
și să lași locul ăsta mai bun decât atunci când l-ai găsit.
NEÎNFRICAȚI PE TEREN
TURNEU SIR DOUG NICHOLLS 2021
Copil fiind, eram târât la meciuri de unchii mei, de tata, de mama.
Urmărind și participând din tribune,
am învățat destul de ușor.
Ai un bilet?
- Nu. - Fața ta e...
Nu te pot ajuta.
Mi-ar plăcea aici.
Hei, ce faceți?
Mă duc la un alt sport și îmi place.
Îmi zic: „Pot face asta.”
Vrei și tu în poză? Gata.
Nu vă faceți griji!
Dacă aveam o minge de fotbal în față,
știam ce să fac cu ea.
Ce faceți? Bună, frate!
Bună, omule!
Îmi venea destul de natural și era cumva ușor.
Bună, ce faci?
Mă bucur să te văd. Ești bine?
Aveam simțul mingii, o urmăream,
îmi puteam da seama încotro o să meargă.
Nu știu, era pur și simplu...
Era ceva cu adevărat natural.
Uită-te la tine, arăți mortal, nu?
Trebuia să-l fac să arate mortal, nu-i așa?
Și apoi, pe măsură ce te îndrepți spre profesionism,
sunt lucruri la care trebuie să lucrezi.
UNIȚI PE TERENUL GADIGAL
Regula în fotbalul AFL...
... e că nu există reguli în fotbalul AFL.
Revine.
Uriașul e în formă.
Sunt 18 jucători de la fiecare echipă,
toți încercând să găsească spațiu pentru a obține mingea.
E ca un cartof fierbinte. Mingea aleargă pe teren
Abilitatea este cu adevărat unică.
Când ești în centrul unui stadion cu 70.000 de oameni, e incredibil.
Da, ador sportul ăsta, la fel și familia mea,
comunitatea noastră, Australia îl adoră.
Zboară prin aer. Parker o ridică.
Șutul cu dreptul e formidabil.
Lovește spre poartă, marchează a treia oară.
Cum aș descrie-o pe mama?
Muriel este foarte puternică, foarte hotărâtă.
Cred că...
Cred că pare foarte disciplinată și dură.
Bună!
Dar, sub masca asta, e foarte sensibilă.
- Bună! - Bună!
- Ce faci? - Bine.
- Minunat să te văd! - Bună, amice!
Era interesată de tot ceea ce am făcut noi.
Fie că a fost sport, școală sau orice altceva,
ea a fost mereu acolo, așa că...
Dar e o mamă incredibilă.
Mă bucur mult să vă văd.
- Bună! Ești bine? - Toate bune, da.
Cum ați călătorit?
A fost mortal, un zbor lung, dar am ajuns până la urmă.
Cred că Ricky o să-l ia pe Derrick.
- Da? - Se duc la Salisbury North.
Asta e minunat.
Exista foarte mult interes pentru sport la acea vreme
și pentru fotbal, și cred că Michael,
fiind foarte tânăr pe atunci, a absorbit
tot acel entuziasm, adunările de familie,
și era înzestrat în mod natural
să joace mingea
cu frații, verișorii și unchii lui.
- Mereu era o minge prin preajmă. - Da, mereu.
- O mulțime de ferestre sparte. - Ferestrele sparte și...
Mingi aruncate peste gard.
Sari gardul, aduci mingea.
Familia a însemnat mult
și au oferit sprijin oriunde și oricând.
Pentru că Michael a avut o familie destul de mare.
Zeci de veri.
- Când venea cineva în vizită... - Se jucau cu mingea.
Ziceam: „Unchiule, vino la un fotbal!”
Uneori își mai dădeau ochii peste cap, dar veneau să joace cu tine.
- Deci era... - Da.
Oriunde mergeam, și la magazin, jucam mingea pe drum.
O luam la școală, nu conta.
Absolut. În autobuzul școlii.
Eram norocoși pentru că, unde locuiam,
mătușa și unchiul stăteau foarte aproape,
bunica la o aruncătură de băț.
În această comunitate din Salisbury North
oamenii se îngrijeau unul de celălalt.
Câteva dintre lecțiile pe care le înveți de la mătuși și unchi,
mai ales în domeniul fotbalului, sunt despre cum să ai grijă de tine
și să te ții departe de băutură.
Mi-au fost sădite în minte devreme.
Vorbeau foarte mult despre rasismul din sport
dar mereu mi se spunea să nu las asta să-mi afecteze performanța.
„Concentrează-te pe fotbal!”
Au fost momente când am vrut să ripostez, dar...
a trebuit să trag aer în piept și să mă concentrez.
Oricât de furios aș fi fost pe teren,
când eram tânăr și mă strigau în toate felurile,
știam că bunica și mama mea se uitau
și-mi ziceau: „Nu te mai certa! Du-te înapoi după minge!”
Am știut devreme că...
aveam provocări
unde am trăit și nu prea mulți bani și...
Cei de-ai noștri mereu veneau și plecau din club.
Era un loc unde petreceam timp, îmi făceam prieteni buni,
vara jucam crichet și iarna fotbal.
Toată lumea avea minge și era simplu să găsești un partener de joc.
Cum să nu-ți placă?
Doar pe la vreo 12 ani,
când am început să fac echipa,
mi-am dat seama că mă pricep.
Și cred că mama a zis:
„Fotbaliștii câștigă o grămadă de bani.” Am rămas cu gura căscată.
Nu știam că poți fi plătit ca să joci fotbal.
M-a dat pe spate.
Și asta a fost. M-am gândit atunci
că pot să joc, că voi fi bun
și că-mi voi putea ajuta familia.
Cinci băieți într-o singură cameră,
în paturi supraetajate, și veri dormind pe podea.
M-am gândit: „O să pot să-i cumpăr mamei o casă.”
Sau: „Aș putea face ceva dacă sunt bun.”
Era încă la liceu, în clasa a douăsprezecea,
când cei de la Swans au venit în vizită.
Ne întrebam ce caută la noi, ce vor oamenii ăia.
Nu aveam idee la ce să ne așteptăm.
Mi-am zis: „Incredibil!”
A fost incitant, a fost înfricoșător.
- Toate aceste sentimente diferite. - Așa e.
A fost un pic de șoc cultural, de la un club de fotbal local
în mediul AFL.
A fost...
- Șoc sistemic. - Ceva înfricoșător pentru noi toți.
Mutarea din Salisbury North la Sydney a fost un pas uriaș.
După prima săptămână, eram terminat.
Eram gata să mă întorc la Adelaide
să locuiesc cu mama, să lucrez în zonă și să joc la Salisbury North.
Dar, din nou, oameni foarte puternici din viața mea, mama, mi-au zis:
„Aici nu te așteaptă nimic. Rămâi!
„E o oportunitate prea mare ca s-o ratezi.
„Nu mulți oameni primesc o astfel de șansă.”
Mă uit la tânărul Tarryn Thomas,
a cărui poveste, pentru mine, e exact la fel.
Crește într-un cartier dur, se mută departe de casă
pentru a încerca să-și trăiască visul.
De unul singur.
Tarryn Thomas.
Când era mic, Tarryn era...
inteligent, energic,
competitiv, epuizant.
Pasiunea asta, cred,
l-a dus unde este astăzi.
Talentatul tânăr Roo reușește.
E un început cu adevărat pozitiv pentru North.
Două goluri pe tabelă, și Cats sunt conduși.
Pe Tarryn l-am urmărit de la distanță.
Cred că pentru el, acum, e vorba doar de consecvența efortului.
Asta face diferența între un jucător foarte bun și unul extraordinar.
Aleargă, gol. Și mulțimea e din nou în picioare.
Asta vine cu o anumită responsabilitate,
și va vedea că vocea-i va fi mai bine auzită
și va deveni mai încrezător.
Nu prea îmi place să vorbesc.
Aș prefera să las mingea să vorbească.
S-a descurcat bine. Thomas.
Tarryn Thomas se întoarce,
șutează, marchează.
De fiecare dată când pășesc pe teren,
mă gândesc la strămoșii mei și la frații care au fost înaintea mea.
Sunt foarte mândru
că pot să joc și să le spun oamenilor povestea mea pe teren.
Lovește lung până la Tarryn Thomas.
Țâșnește, aleargă.
Nu are pe nimeni înainte.
Lovește mingea.
Cred că tânărul are un potențial enorm
pentru a fi un jucător foarte bun în ligă mult timp.
El și familia lui ar fi aranjați pe viață.
Am avut o copilărie frumoasă.
Evident, nu aveam prea multe, dar...
Mama și tata au făcut totul pentru mine.
Da, aici, în Doonside,
o apuci fie pe calea cea dreaptă,
fie pe cea strâmbă.
Iarna, jucam fotbal.
Vara, făceam atletism.
Nu ne opream niciodată.
Nu ne opream niciodată din sport.
BUNICA LUI TARRYN
Sport, sport și iar sport.
Medalii peste medalii.
Hai, Tarryn!
Cea mai mândră,
cea mai mândră bunică...
ce poate exista.
Îmi văd nepotul la televizor
în fiecare weekend, jucând în AFL.
Uniacke. Unul singur e înaintea lui.
Și Thomas...
Prima dată când mi s-a întâmplat
a fost la școală. Mi-au zis „cioară”.
Nu știam cu adevărat ce înseamnă,
dar mi s-a părut aiurea.
Pe vremea mea, niciodată nu discutam
despre faptul că suntem aborigeni.
N-am fost învățată nimic din toate astea.
Și azi am nepoți
care doresc să știe din ce trib provin.
Suntem din tribul Kamilaroi,
iar totemul nostru este goanna.
Mi se pare că oamenii nu cred că avem suflet.
Doar din cauza culorii pielii noastre.
Voi face orice pentru mama, frații și surorile mele,
ca să aibă și ei o viață bună.
Ei au făcut totul pentru mine.
Tarryn, dând un exemplu, cum am spus, e un ambasador
al schimbării.
Avem nevoie de o schimbare.
Faptul că cineva ca Tarryn
face asta mă face mândră.
Sentimentală.
Scuze.
CENTRUL COMUNITAR NORTH MELBOURNE
E uimitor.
Cum te simți, amice?
Mi s-a ridicat părul pe mine.
RESPECTAREA TRATATULUI
Mă simt foarte mândru.
Tot mi se face pielea ca de găină când trec pe aici.
Și văd „tratat” și „respectare”.
Cu o așa fotografie emblematică!
Mi-a plăcut când au stat în genunchi înaintea meciurilor,
toată lumea din public a stat într-un genunchi.
Deci cred că e ceva puternic să ai o astfel de voce.
Mai ales să-mi văd fotografia pe perete.
Un „nu” spus rasismului e foarte important pentru comunitatea mea.
Nu suntem doar noi,
semenii noștri de culoare, e toată lumea simțind deopotrivă.
Suntem o comunitate mare și toată lumea se reunește.
Poziția și ce ea reprezintă în America,
unde a început totul cu mișcarea Black Lives Matter.
Și acum s-a extins în întreaga lume.
Aici reprezinți nu doar North Melbourne, clubul tău de fotbal,
ci și oamenii tăi de peste tot din țară.
Înseamnă o mulțime de lucruri pentru o mulțime de oameni,
dar, pentru mine, e vorba despre putere, cultură. Asta văd eu acolo.
Vreau să fiu în față,
ducând înainte ceea ce jucătorii din trecut au început pentru noi.
Mergem mai departe.
Sunt foarte mândru de tine. Bravo!
Te-ai privit destul, prietene. Hai să mergem!
Ce mai faci, ești bine?
- Mă bucur să te văd. - Ce mai faci?
Sunt câteva talente indigene uimitoare astăzi, aici.
Ai văzut asta în timpul călătoriei?
Ca istoric indigen, prietene,
am urmat regulile, toate codurile, toate sporturile.
Realitatea este că, istoric, nu am putut să ne lansăm.
Au existat bariere. Bariera de culoare.
Abia spre sfârșitul anilor '60, începutul anilor '70, ne-a fost deschisă ușa.
Dar, practic, am dărâmat acele uși
pentru că a existat talentul incredibil din comunitățile noastre
și jucătorii incredibili.
Odată ce am prins gustul, nu ne mai uităm înapoi.
Rezistă, Eddie!
Rezistă!
Priviți-l pe Eddie Betts!
Superstar absolut!
Sportul, pentru noi, a fost un vehicul, pentru a ne exprima,
pentru a cere schimbare și recunoaștere.
Aici și, cu siguranță, în toată țara,
unde există o lungă istorie de luptă pentru drepturile aborigene.
Am traversat anii '60, cu mari schimbări sociale și politice.
ACȚIUNE STUDENȚEASCĂ PENTRU ABORIGENI
Au fost Charlie Perkin și Caravana Libertății.
Greva Gurindji de la Wave Hill în '66.
Referendumul din 1967.
Ne-a susținut 92% din populație.
Tabăra-Ambasadă în '72.
Și mișcarea aborigenă timpurie, în mod incredibil,
cu aproape 100 de ani în urmă, cu conexiuni afro-americane,
influență afro-americană, inspirație afro-americană.
Ei spun „accident”, noi spunem „crimă”!
STAI, NU TRAGE
Ei spun „accident”, noi spunem „crimă”!
Am văzut la televizor că ce s-a întâmplat cu George Floyd
și cu mulți alții de acolo,
a fost un eveniment oribil.
Și apoi ne-am ridicat aici,
am făcut mitinguri în Newcastle, Brisbane,
Sydney, Melbourne, cu mii de oameni.
Ne-a adus înapoi în obiectivul mass-media.
Și ne-am putut duce
la Comisia pentru investigarea arestaților negri morți,
pentru că asta a continuat.
Aplicarea acelor lucruri care au fost introduse
și considerate necesare fusese ignorată.
Tricoul pe care-l porți azi noi îl purtăm cu mândrie,
la fel și o mulțime de frați și surori neindigeni
în etapa noastră indigenă.
Incredibil pentru semenii noștri.
Ajungem să ne prezentăm cultura pe o scenă mare.
- Ce înseamnă pentru tine? - Inspirație, mândrie.
Etapa Marngrook e specială
pentru toți jucătorii indigeni care participă
în competiția pentru bărbați și femei.
Știu că fiecare jucător adoră să-și pună tricoul
cu designul indigen și să intre pe teren
și să reprezinte clubul nostru, dar și cultura și rădăcinile noastre.
Jocul Marngrook presupunea
niște triburi care jucau cu o piele de oposum
umplută cu cărbune, și cusută.
Mingea se ducea peste tot.
Erau între 50 și 60 de oameni
care încercau să pună mâna pe minge.
Un fondator AFL a văzut asta și și-a zis:
„E un ritm incredibil, rapid.
„E foarte multă acțiune.”
Cred că de acolo provine sportul AFL.
Acum avem mai mulți jucători.
Este timpul să strălucească și să-și lase amprenta asupra jocului.
Pasul...
O mișcare magnifică!
Primul meci...
mi se pare încă incredibil.
E la O'Loughlin. Poate face minuni?
Înapoi la el. O'Loughlin șutează și înscrie!
Magnific!
Toată lumea din copilăria mea se uita.
O'Loughlin o ține în teren. E destul de bun ca să-i iasă.
Ce jucător, Micky!
Cred că au fost unii surprinși să mă vadă pe teren,
și-și ziceau: „Chiar a reușit.
„Chiar a apărut la TV jucând.”
Nu voi uita niciodată. Viața ni s-a schimbat pentru totdeauna.
În bine.
Am reușit să strâng un meci, două, trei și, în cele din urmă, 300.
Sydney pe teren, O'Loughlin a fost o stea.
Trei sute de meciuri.
Unul dintre jucătorii mei preferați e Michael Walters Jr.
O să se ajute singur... Walters!
În timpul meciului.
Vreo 30 de secunde.
O să înscrie. Nu mai pierde timpul.
Se va asigura de asta.
A fost super pentru acel club de fotbal.
Un aborigen mândru,
jucând în fața publicului de acasă.
A avut o carieră uimitoare.
Continuăm.
E în terenul de 50.
Michael Walters!
Fremantle se bucură. Din spate.
Ajunge la Walters.
Fotbalul a fost doar un mijloc pe care am putut
să mă bazez să nu intru în belele, dar îl și iubesc.
Vreau să urc fiecare treaptă până la cel mai înalt nivel.
M-am simțit mândru să fiu recrutat de Fremantle Dockers.
E o echipă din Perth.
Are un lung istoric de jucători indigeni.
Au venit o mulțime de jucători indigeni și când eram acolo.
Fără îndoială, vor veni mult mai mulți.
A fost un câștigător de meciuri. A fost marcator, Michael Walters.
Puterea cu adevărat mare a lui Sonny e capacitatea lui de a citi jocul.
Poți vedea când urmărești meciul cum mintea-i ticăie.
Poți vedea asta la unii jucători, și el are asta.
E întotdeauna cu un pas înaintea tuturor.
Michael Walters a evoluat masiv, a condus meciurile în ultimele săptămâni.
Se strecoară acasă.
Iată specialistul ultimului sfert.
Ador asta! E grozav să-l vezi pe Michael Walters.
A fost o stea absolută azi.
Am o familie mare.
Cum e de așteptat la familiile indigene, veri primari, și nu numai,
unchi și mătuși tot timpul.
Vrei un sendviș cu șuncă?
Mama e cea grijulie.
Întotdeauna ea mă ducea la antrenamente, la meciuri.
Prietenii mei stăteau peste noapte și mergeam împreună.
Vom încerca un pic mai întâi acolo.
Ea-mi spăla mereu echipamentul
și mi-l pregătea pentru când mă trezeam dimineață.
Când ai știut că acel copil ar putea juca?
Înainte de a începe să meargă.
Era mereu cu mingea. Tot timpul.
Non-stop.
În casă, pe alee.
Ca și la mine acasă, în Salisbury North,
cred că erau și niște ferestre sparte. Se întâmpla des?
Da, cu amândoi băieții.
A jucat un rol imens în cariera mea.
Chiar și acum, ea e prima la meci.
Cu siguranță îi datorez mult.
Ai avut multe probleme la școală?
- Nu tu personal, dar... - Chestii rasiale, o dată sau de două ori
cred că mi s-au întâmplat când jucam la juniori.
Eu le trăiam pe teren mai mult decât altundeva.
Ca junior, încercam să cruț pe toată lumea
pentru că nu înțelegeam de ce mă făceau în acele feluri.
Încercau să mă scoată din joc.
Va fi o lovitură liberă. Hărțuirea continuă.
Le trimite bezele, nu-i așa?
Continuă în al doilea sfert.
Când e vorba despre rasă și calomniere,
nimeni nu discuta despre asta
până la Nicky Winmar, Michael Long.
Chiar și jucătorii noștri dinaintea lor, Syd Jacksons și Polly Farmers,
au trecut prin iad ca să poată practica sportul iubit.
Probabil simțeau că sportul nu-i iubește pe ei.
Erau tot timpul agresați de jucători.
Arbitrii nu făceau nimic, erau agresați de public.
Injuriile veneau de peste tot și a fost...
Era ceva acceptat.
„Orice se întâmplă pe teren rămâne pe teren.”
Aproape ca: „Voi, negrilor, trebuie să stați în banca voastră.”
Și a fost nevoie de niște oameni cu un curaj incredibil
care au spus: „E o mizerie. Nu mai acceptăm asta.”
Victoria a fost umbrită de o presupusă batjocură rasistă
la adresa lui Goodes în minutele finale.
Nu-mi pot imagina cât de puternici și rezistenți trebuie să fi fost.
Terenul de fotbal este locul lor de muncă.
Winmar: Sunt negru și mândru de asta
Eram mic când l-am văzut pe Nicky ridicându-și tricoul
și îmi amintesc că era peste tot.
A devenit o flacără, pentru că acești jucători
treceau prin asta în fiecare săptămână.
Sunt extrem de mândru când văd statui și aud povestea noastră spusă,
și oameni care ne celebrează cultura.
Sunt mândru pentru că băieți ca Nicky au deschis calea pentru noi.
E de datoria noastră să predăm ștafeta jucătorilor mai tineri.
Nu e nicio îndoială că există un sentiment de mândrie,
nu doar pentru ceea ce a făcut, ci și pentru cultura mea.
Sportul a schimbat o mulțime de dezbateri în ceea ce privește discriminarea rasială.
AFL a promovat masiv diversitatea în sport
și a deschis dezbateri și în alte domenii
unde acest lucru ar fi fost dificil.
Toată presiunea la care a fost supus Nicky Winmar și alții ca el
a fost foarte dificilă.
Nicky și Michael Long...
Au suportat multe.
De fiecare dată când ies pe teren, o fac pentru a-mi demonstra talentul
și pentru a câștiga, dar, de asemenea,
pentru a conduce și a fi un model pentru generația următoare.
STRADA BUSHBY
Mândria pentru cultura mea
mă motivează cel mai mult pe teren.
Vreau să văd copii indigeni care se ridică,
domină și joacă fotbal adevărat
și-și construiesc o carieră pentru ei și familia lor.
Întinde-le! Întinde!
Este plăcut să te strige oamenii pe stradă.
E grozav să văd copii cu numărul meu pe tricou.
Ce se întâmplă?
Nimic.
Nu prea multe. Ce faci?
Michael O'Loughlin.
- Ce mai faci? - Mă bucur să te văd, vere!
Îmi arată cartierul.
Îi arăt pe aici.
Cine e fan Fremantle?
Fani West Coast?
Fani Sydney Swans?
Puteți pleca, băieți!
Nu, voi jucați pe calculator.
În familia mea suntem indigeni puternici.
Întotdeauna am știut de unde venim.
Întotdeauna se întorc în ținuturile lor, înapoi în sud
în Albany și marile zone sudice.
Iubim acele locuri, iar cultura noastră provine de acolo.
Ce mai faci?
Am o fotografie cu tine înainte.
Generațiile mai în vârstă ne-au învățat despre asta,
ne-au insuflat să ne amintim de unde venim.
La „trei”, toată lumea spune Swans!
Freyo la „trei”. Unu, doi, trei!
Freyo!
AFLW e o adevărată lumină strălucitoare.
E o emoție incredibilă a jocului.
Priviți la viteza lui Hodder, primul meci!
A înscris primul ei gol!
Aceste femei de culoare puternice, incredibile și mândre sunt uimitoare.
Și ele sunt o inspirație pentru generația tânără.
Ce faci?
Mă bucur să te văd. Cum o duci?
Foarte bine. Nu poți să fii aici și să nu porți violet.
- O, nu! - Scuze!
Nu e ce port de obicei, dar sunt în ținutul tău.
Ținutul Noongar.
- Da. - Atunci, e un loc foarte special.
Absolut.
Rolul pe care AFLW îl joacă aici, în comunitate.
E din ce în ce mai puternic în întreaga țară.
Cum e aici, în Perth?
Acum îmi e greu să-mi imaginez clubul fără echipa feminină.
- Absolut. - Ar fi diminuat.
Ar fi mai liniștit...
Dar energia pe care o aduc în club,
pe teren și una cu cealaltă, cu toată lumea, e uimitoare.
E o inspirație pentru generația tânără
să privească cu admirație aceste femei incredibil de puternice
și să practice sportul pe care îl iubim.
Pe stânga, va reuși?
Da, a înscris.
Tânăra Maddy Prespakis.
Mereu am spus că fotbalul AFL a fost un vehicul incredibil pentru ca ai noștri
să învețe despre școală, educație, stil de viață sănătos, muncă.
Pentru mine, unul dintre lucrurile pe care le-a făcut devreme
a fost să arate altora că putem.
Mai important, ne-a arătat nouă că putem.
Și, dacă noi putem, pot și alții.
Reprezentarea oamenilor Primei Națiuni,
unde deținem
doar vreo 3% din populația națională...
În AFL, în echipele de bărbați, precum și în cele de femei,
suntem între 11 și 13%.
Ce este cu adevărat unic, cred,
e că vorbim despre cultura noastră,
dar vorbim despre strămoșii noștri și apoi despre țara noastră.
Și țara te face puternic.
Cultura te face puternic.
ȚINUTUL MAMEI POINT PEARCE
De cât timp locuiți aici?
- În această casă? - Da.
De 20 de ani, 21 de ani.
Și cel mai tânăr dintre...
- Aproximativ 14. - Paisprezece copii?
UNCHIUL MUDDY NARUNGGA
- Fratele tatălui meu? - Da.
Ce ai aici? Explicați-mi!
Aceasta este... Cine poate citi? Poți citi asta?
Da, sunt documentele mele de scutire.
Spune: „Afirmați că încetați să mai fiți aborigen
„cu scopul de a locui la...”
Se numea „bilet de cioară”.
- Câți ani aveai? - Aveam trei ani când am obținut asta.
„Dacă, în orice moment, Comisia pentru Protecția Aborigenilor
„este de părere că sus-numitul Michael Victor O'Loughlin...”
- Tu. - Da.
„... nu îndeplinește caracterul și standardul de inteligență
„și dezvoltare care să justifice continuitatea prezentei declarații,
„Comisia pentru Protecția Aborigenilor poate revoca această declarație.”
- Incredibil. - Ai văzut unde spune
„încetați să mai fiți aborigen
„cu scopul de a locui la...” pentru toți frații de culoare?
Mulți nu au vrut să-l semneze,
dar au vrut să scape de misiune
pentru a oferi o viață mai bună familiei lor...
- Să-și găsească de lucru. - Să lucreze în afară.
Pasajul ăsta mă supără, cel care spune că încetezi să mai fii aborigen.
Acesta este un Certificat General de Scutire.
Beneficiile suplimentare includ:
Circulați liber prin oraș fără a fi arestat.
Da.
(Notă: Se aplică interdicția de noapte)
Intrați în magazine sau hoteluri.
(Puteți fi servit sau nu.)
Da.
Se aplică condiții speciale.
„Pentru a obține acest certificat de scutire,
„trebuie respectate anumite condiții.”
Vorbirea în limba maternă - interzisă.
Practicarea de dansuri, ritualuri, obiceiuri native - interzisă.
Asocierea cu persoane indigene, (inclusiv familia) - interzisă.
Nu puteai să te întâlnești cu rudele tale.
„Trebuie să vă asimilați în comunitatea extinsă.
„Dacă toate condițiile sunt îndeplinite și confirmate în mod satisfăcător,
„ați putea fi eligibil pentru a trăi în oraș nesupravegheat.
„Aceasta este șansa de a vă elibera de Legea privind protecția aborigenilor
și de a trăi ca un om alb.”
- Nebunie. - Nebunie absolută.
Din data de 10 martie 1951.
- Propoziția asta mă afectează, totuși. - Care?
Aceasta este șansa de a vă elibera de Legea privind protecția aborigenilor
și de a trăi ca un om alb.
Toate aceste scutiri și certificate
și interdicții, dar toată lumea juca fotbal împreună.
Apoi, când când se termina jocul, mergea fiecare pe drumul lui.
Mergi pe drumul tău. Când jucam,
- ... asta era în '67, '66. - Da.
- Nu puteam merge la bar după meci. - Incredibil.
- Asta era... - Da.
- Asta e mortală. - Asta e o fotografie veche bună.
- Mulți fotbaliști buni vin de aici. - Da.
Acea generație tânără a început cu gloata asta,
apoi au reușit.
Chiar până la, cum am spus...
Să primească șansa de a juca fotbal AFL.
- Am mers la Sydney. - Da.
Și am petrecut 25 de ani acolo.
Mama ta mi-a spus: „O să faci atmosferă pentru Sydney?”
Eu i-am răspuns: „Nu, eu sunt suporter Richmond.”
Nu pot schimba echipele pur și simplu.
Susțin Richmond din 1959.
Singurul lucru de la care trag putere, fiind departe de casă în Sydney,
este locul natal și legăturile mele de sânge de acolo.
Conexiunea ta.
Și conexiunile mele cu Narungga, Ngarrindjeri și Kaurna.
E ceva din care-mi trag puterea
când simt dor de casă sau mă accidentez
sau altceva, mă gândesc la acest loc...
și la oameni ca tine și ca mama.
Sunt departe de casă și am ratat multe,
dar știu că această călătorie a mea îmi face semenii mândri.
- Ai un loc pe care să-l numești „acasă”. - Absolut.
Sunt mândru de sângele acestui loc.
Îi învăț pe copiii mei asta.
Mii de strămoși au pășit prin acest ținut.
Sunt rădăcinile și legăturile mele de sânge.
E toată viața mea.
A început acolo și este acolo de mii de ani.
Asta am în minte.
ȚINUTUL TATĂLUI RAUKKAN
Îmi place să vin aici. E un ținut incredibil.
Dar sunt întotdeauna conștient și conectat
cu faptul că în acest stat se află strămoșii mei.
Și Raukkan și națiunea Ngarrindjeri, ținuturile tatălui meu,
au și ele un loc special pentru mine.
Salut! Michael O'Loughlin.
Ce faci?
- Mă bucur să te văd. - Asemenea.
- Bine ai venit acasă, frate! - E minunat să te văd.
A fost întotdeauna vorba despre poporul meu.
A fost întotdeauna despre Point Pearce, despre Raukkan
și experiențele prin care au trecut ai noștri
și cum am fost tratați și cât de puternici am devenit.
Străbunicul meu, Milerum, a avut clarviziunea de a spune:
„Stați așa. Apar toate aceste ferme peste tot.”
Sunt uluit de faptul că, într-un fel, a văzut asta
și cum viitorul nostru se va schimba pentru totdeauna.
Mortal. Ce ai acolo, unchiule?
O recunosc pe asta imediat.
El e Milerum.
Este străbunicul tău.
Cred că avea șase ani când a văzut prima dată o persoană albă
și știa că...
cu cunoștințele pe care le-a dobândit de la părinții și bunicii săi,
grație muncii sale, astăzi avem un dicționar.
Absolut.
Deci cele 700 sau mai multe cuvinte pe care le-a predat...
- Da. - Cine făcea asta?
Nimeni nu făcea asta.
Din fericire, am călătorit cu toții prin țară
și știm că o mulțime de grupuri naționale și-au pierdut limba
și practica culturală.
Da.
Recunoaștem că mulți dintre ai noștri,
bunicii noștri, erau oameni cu inima frântă,
cu spiritul distrus.
Știm că unii au trecut peste asta, alții nu.
Și această situație este încă aceeași. Încă avem de-a face
cu situații teribile de sinucidere,
sinucidere în rândul tinerilor, alcoolism.
E o provocare pentru noi toți.
Ce lăsăm în urmă?
În ce ne investim viața
și ce lăsăm generației următoare?
Când mă uit la Michael, îl văd ca atunci când era mic.
Pentru că îi cunosc părinții.
Îl văd ca pe Michael care a jucat pentru Sydney,
dar îl văd și altfel.
Îl văd aproape în fiecare etapă a vieții sale,
deci ce face Michael
e fantastic de important.
Avem nevoie de oameni ca Michael.
El este cu adevărat Milerum al acestei generații.
Mă trec din nou fiori când văd asta.
Parcă-l văd pe tata.
- Da. - La fel de bine.
Văd fața tatălui meu când mă uit la asta.
- Incredibil. - Da.
- E un om zdravăn. - Da.
Foarte... Toți din Coorong sunt oameni zdraveni.
Acolo există rezistență și duritate.
Aborigenii sunt cei mai rezistenți oameni de pe pământ.
Trebuie să fii, dacă te gândești ce a trebuit să îndurăm
și cum am supraviețuit pe unul dintre cele mai dure continente,
acest loc incredibil pe care îl numim Australia,
pe care semenii noștri l-au îngrijit și iubit mii de ani.
POINT PEARCE „BARACA”
Mi-am petrecut aproape toată copilăria
la Baracă în Point Pearce.
- Îmi amintesc când am construit-o. - Da.
Tu aveai 12, 13 ani.
Eu am construit-o.
Pe atunci erau două dune de nisip pe ambele părți.
Când te întorci în ținutul natal,
e ceva greu de explicat, te simți din nou întreg.
Te simți puternic.
- Bunica ne aducea... - Până aici.
Da, ne plimbam și ne arăta ținutul.
Și mă bucur și că e și casa fratelui meu.
Ai nevoie de asta.
Asta înseamnă cultura. Cultura îți dă puterea de a face orice.
Poți sta să te uiți la toate astea o zi întreagă.
Frumos, nu-i așa?
Merg aici, acolo, peste tot, ca tine.
Dar întotdeauna îmi place să vin acasă.
- Să te reconectezi. - Exact.
- Să-ți iei energie. - Să rămâi tu însuți.
Asta trebuie să învățăm.
Dacă nu ești sincer cu tine, atunci cu cine?
Încă e plin de iepuri pe aici?
Iepuri, canguri, de toate.
- Canguri? - Cei mai mulți.
- Toți sunt aici, frate! - Canguri?
În fiecare weekend, dacă nu jucam fotbal, și în fiecare zi liberă, veneam aici.
Și îmi era dor de asta, pentru că n-am mai venit de ceva timp.
Pentru că viața te poartă în această călătorie
în care ai grijă de familie.
Explică asta cuiva care nu este aborigen,
care-ți va zice: „De ce e locul ăsta special pentru tine?”
Adică...
Poporul meu a vânat și a cules aici atâția ani.
Asta este, frate!
Hai să mergem acolo!
Uită-te la nisipul de acolo!
- Mirosul ăsta, nu-i așa? - Ți-a lipsit, nu-i așa?
- Miroase așa pe Bondi? - Bravo ție!
Un lucru pe care îl știi despre Point Pearce
e că, indiferent unde te afli,
acest loc va fi întotdeauna acasă și poți să te întorci aici,
indiferent ce ce întâmplă, și poți vorbi cu oamenii
despre orice se întâmplă în viața ta.
Ei sunt mereu acolo.
- Minunat. - Miroase asta!
Știu, simt mirosul de aici.
Carrie, ai vrut să gătești ceapa în tigaie?
Asta e.
Uită-te la bunica cum gătește!
Hei, ia uite-l!
Mă bucur că ai putut să vii.
Unchiul Muds!
Ai grijă la mânecă.
Ți-a luat ceva timp.
Ia loc, unchiule!
Nu mă voi pierde niciodată.
Întotdeauna voi ști unde trebuie să mă duc când trebuie să mă întorc acasă.
Am făcut o plimbare, apoi am urcat pe deal.
- Da. - Da, mortal.
Bun.
Vezi acel petec negru? Petecul de nisip de acolo?
Îl vezi pe cel negru de pe partea cealaltă?
Acolo am prins vreo 13 crabi într-o zi.
Toți vin acum, ușor și doar...
Trăiești în două lumi.
Lumea omului alb și comunitatea aborigenă,
asigurându-te că și cultura noastră rămâne puternică.
Câștig profesionist dintr-o ținută profesionistă.
The Swans fac treaba.
Sportul a fost vehiculul pentru semenii noștri în toate.
Sănătate, educație, piața muncii.
- Mare victorie! Mortal, frate! - Am pus piciorul în prag.
Când te gândești la educația în domeniul rasismului,
sportul a preluat conducerea.
Acum, ca jucător retras care a jucat 300 de jocuri,
membru în conducerea Clubului Swans, îmi iau treaba foarte în serios.
- Te-am urmărit când jucai cu ani în urmă. - Cu mult timp în urmă.
Da, știu.
Și este una pe care o port cu o insignă de onoare.
Sunt mândru de ce am reușit să realizez la Sydney.
POINT PEARCE ȘCOALA ABORIGENĂ
Cred în a da înapoi comunității, în ce am făcut întotdeauna.
Aborigenii fac asta. Este în ADN-ul nostru.
Fundația GO e o parte importantă a vieții noastre.
Am mers în comunități, am vizitat școli,
am vorbit dintotdeauna despre educație, un stil de viață sănătos,
și despre ascultarea părinților.
Nu uita niciodată de unde vii!
Dacă nu știi de unde vii, nu știi unde te duci.
Trei goluri pentru Michael O'Loughlin!
Toate în a doua jumătate!
Nu-l pot depăși.
Sunt plin de speranță. Cred în oameni.
Cred în țara noastră.
Dar e nevoie de mai mulți care să se alăture acestei lupte.
Mai mulți oameni care să-și alăture vocile.
Avem nevoie de o voce.
Nimeni nu-i cunoaște pe aborigeni ca aborigenii.
Vrem acest respect, cerem acest respect.
Subtitrarea: Veronica Vasilescu
redactor Ligia Ramona Curt