Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- מבשלת ראסט בנק -‬
‫אתם צוחקים עליי?‬
‫מבשלת ראסט בנק היא חלק מהעיר הזאת.‬
‫לא תודה, מר וגברת קלאקסון.‬
‫אתה קולט מי אני?‬
‫אנחנו לא מוכרים את המבשלה.‬
‫לא לך ולא לאף אחד אחר.‬
‫ברור?‬
‫הבהרת לו, דלרוי?‬
‫זה נגמר, וילמה.‬ ‫אמרתי לו: יותר בירה, פחות בתי כלא.‬
‫עוד מעשה טוב!‬
‫מת על זה.‬
‫הספרייה שלי מסודרת לכל השנה.‬
‫צריך לנסוע, קאט.‬ ‫-טוב.‬
‫לפני שתהרסי למר פאוזי את הפרנסה.‬ ‫-אבא!‬
‫ביי, קאט!‬
‫מה זה, קאט?‬
‫קינוח!‬
‫לא, חמודה. את תתפקעי.‬
‫דלרוי, מותק, תעצור בצד.‬ ‫זה לא מוצא חן בעיניי.‬
‫נהיה בסדר, וילמה.‬
‫תראי, כמעט הגענו הביתה.‬
‫- גשר ראסט בנק -‬
‫מה, חמודה?‬
‫זהירות!‬
‫לא!‬
‫דלרוי!‬
‫אבא!‬
‫קאט, תשחי כמו שלימדנו אותך.‬ ‫-לא!‬
‫אימא! את לא באה?‬ ‫-אהיה ממש מאחורייך, חמודה.‬
‫אימא, אני מפחדת!‬
‫תקשיבי לי, חמודה.‬
‫את צריכה לקחת נשימה עמוקה.‬
‫קדימה!‬
‫- NETFLIX מציגה -‬
‫צרחה אחת,‬
‫וההורים שלי נעלמו.‬
‫חשבתי‬
‫שפשוט אשנא את עצמי עד סוף חיי.‬
‫אבל לגורל היו רעיונות אחרים.‬
‫- בית דין לנוער -‬
‫אומרים שלכל אחד יש שדים, נכון?‬
‫לשדים שלי יש שמות.‬
‫פרשי נשמות!‬
‫יותר מהר!‬
‫ברוכים הבאים למקום הכי מפחיד…‬
‫- אתם מתים! -‬
‫בשאול.‬
‫אני המנחה שלכם, בפאלו בלזר,‬
‫וזהו…‬
‫יריד הצרחות!‬
‫כן!‬
‫מחשמל!‬
‫אאוץ׳.‬
‫תראו אתכם!‬
‫- חוות השערות של בלזר -‬
‫אוקיי.‬
‫אוקיי, עד כאן. ויילד, אתה שוב עושה את זה!‬
‫עושה מה, ונדל?‬ ‫-גונב את משחת השיער!‬
‫זה פשוט שתל דפוק, זה מה שזה.‬ ‫למה שתלת אותו?‬
‫זה לא שתל דפוק.‬ ‫אתה גוזל מהשתל את ההזנה שמגיעה לו!‬
‫אני צריך להזכיר לך? זה באשמתך!‬
‫בלזר הכניס אותנו לכלא בעוון בגידה!‬
‫ואם הוא יקריח,‬
‫הוא יפשוט לשנינו את העור!‬
‫לשנינו?‬
‫אני לא מודאג, ונדל.‬ ‫אתה זה שיורה כדורי סרק.‬
‫כאחיך הבכור,‬ ‫אני דורש שתפלוט את המשחה שבלעת!‬
‫למה שאעשה דבר כזה? ונדל…‬
‫משחה טרייה לא תחזיר שתל דפוק לחיים.‬
‫הודית עכשיו שגנבת משחה?‬
‫למה?‬ ‫-כי היא מדגדגת לי בבטן.‬
‫זה הדבר הכי מטומטם ש… מה?‬
‫אני ארצח אותך! אני אחנוק אותך מפה ועד…‬
‫היי, אתה צודק! זה באמת די נעים.‬
‫כן. והחלק הכי טוב…‬
‫שלוש, שתיים, אחת,‬
‫ו…‬
‫כן!‬
‫כן.‬
‫אני רואה חיזיון, ויילד!‬
‫ילדה עם ראש ירוק.‬
‫גם אתה רואה אותה?‬
‫כן.‬
‫היא נראית אמיתית כל כך!‬
‫פסיכי!‬
‫גיחי!‬
‫קומו!‬
‫בניי המורדים!‬
‫בחזרה לעבודה!‬
‫נגעתי לה ביד.‬
‫גם אני!‬
‫אחרי שהוריי מתו,‬
‫באו חמש שנים של גיהינום.‬
‫כן, הסתבכתי קצת בצרות.‬
‫טוב, בהרבה צרות.‬
‫אבל בגיל 13,‬
‫קיבלתי הזדמנות להתחיל מחדש‬ ‫בבית ספר יוקרתי לבנות, רב״ק.‬
‫הבעיה היחידה:‬
‫הוא היה בראסט בנק.‬
‫- בתי הדין לנוער -‬
‫את בסדר, קאט?‬
‫מה?‬
‫הגשר. היה לך התקף חרדה.‬
‫אני בסדר, מיז האנטר.‬
‫- מבשלת ראסט בנק -‬
‫המבשלה של אבא.‬
‫מתי היא נשרפה?‬
‫זה קרה באזכרה להורייך.‬
‫מה?‬
‫כבר היית במוסד לנוער בצפון המדינה.‬
‫לא היית צריכה לקבל עוד בשורות רעות.‬ ‫-מישהו נפגע?‬
‫זה היה רע מאוד.‬
‫- רכוש קלאקס קורפ -‬
‫הבית בהחלט לא מה שהיה פעם.‬
‫נראה שהשרפה במבשלה גרמה לאפקט דומינו,‬
‫והעיר כולה מתה.‬
‫- זה הכול, חבר׳ה -‬
‫- רכוש קלאקס קורפ -‬
‫מה זה ״קלאקס קורפ״?‬
‫שד׳ ווטרמן‬
‫הבית הישן שלי!‬
‫זיכרונות טובים…‬
‫הם לפעמים הכי מכאיבים.‬
‫אבל זו לא הייתה רק ההזדמנות להתחיל מחדש.‬ ‫משהו אחר משך אותי לבית הספר הזה.‬
‫משהו שידע מה אני…‬
‫לפני שידעתי בעצמי.‬
‫״ראסט בנק קתוליק״.‬
‫מפואר.‬
‫הצפונבונים קוראים לו ״סתם ג׳אנק״.‬
‫טוב, צפונבונית.‬
‫איזה מין בנות לומדות פה?‬
‫כלבלבות פודל מפונקות. כאלה שזוכות בפרסים.‬
‫הציקלופ של אבא!‬
‫וגם עוד כמה דברים.‬
‫- ק. ק. אליוט -‬
‫״ראסט בנק קתוליק״ היה ביה״ס הראשון‬ ‫שנרשם ל״לשבור את המעגל״.‬
‫הבטחתי שתתנהגי יפה.‬
‫טוב… אני לא הבטחתי.‬
‫את יכולה לפחות לנסות?‬
‫התערבתי על מתכון המלאווח של סבתא שלי.‬
‫מה… מה?‬
‫אז תדאגי שזה יעבוד.‬
‫צביטה!‬ ‫-אגרוף!‬
‫ראש חודש!‬
‫עכשיו את אומרת…‬
‫״סטירה ובעיטה על הזריזות הרבה״.‬ ‫-מה?‬
‫איטי מדי!‬
‫אסור להחזיר!‬
‫אנחנו שיבון…‬
‫סוויטי!‬
‫סלואן!‬
‫וזאת גבי הגדיה.‬
‫ברוכה הבאה ל…‬
‫רב״ק בנות!‬
‫אל תתביישי, קתרין קוניקווה אליוט.‬ ‫-״קאט״!‬
‫יש לנו עוד רעיון.‬
‫הוא הכי חמוד.‬
‫״קיי־קיי״!‬
‫לא תודה.‬
‫שם חדש, התחלה חדשה.‬
‫זו ההזדמנות שלך להתחיל מחדש, קיי־קיי,‬ ‫ואנחנו נעזור לך להשתקם.‬
‫יש יוגת עזים הוליסטית כל צהריים.‬
‫תרחיבי את התודעה, לא את הגזרה.‬
‫בערבים אנחנו עושות מדיטציה למען הסביבה.‬ ‫-מרגישות את תנודות כדור הארץ מתחת לישבנים.‬
‫והכי טוב…‬
‫אירוע ״אופנה למען שלום עולמי״!‬
‫מי יודע? אולי ״שיק מאסר״‬ ‫יהיה הטרנד הלוהט הבא.‬
‫אז בואי נעזור לך להתמקם.‬
‫היי, אל תיגעי!‬
‫מה זה?‬ ‫-זה וינטג׳.‬
‫נגעתי!‬
‫מה…?‬
‫היי, אתה!‬
‫ראית מה היא עשתה?‬
‫קיי־קיי הצילה את חיי!‬
‫עזבי אותי!‬
‫מכאן, מיס אליוט.‬
‫המנהל מחכה.‬
‫מה קורה פה, שיבון?‬ ‫-איך היא ראתה את זה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אבל יש לי הרגשה שקיי־קיי‬ ‫היא הדבר הכי טוב שקרה פה.‬
‫- שוחררה בערבות‬ ‫כספים הועברו -‬
‫דלתי פתוחה תמיד!‬
‫ברוכה השבה, מיס אליוט, לראסט בנק.‬
‫וברוכה הבאה לרב״ק בנות.‬
‫אני האב לוול בסטס.‬
‫ועכשיו אתה תגרש אותי.‬ ‫-לא!‬
‫רק עכשיו הגעת, מיס אליוט.‬
‫כמעט נשבר לך הגב.‬
‫אם ירצה אלוהים, נשבור את מעגל הקסמים.‬
‫הזדמנות שנייה לבנות כמוך.‬
‫כן.‬
‫בית הספר הזה בצרות, נכון?‬
‫אתם זקוקים לכסף מ״לשבור את המעגל״.‬
‫ואת זקוקה להתחלה חדשה.‬
‫אמרתי להם, ״תביאו את הילדה המסכנה הביתה.‬
‫״תקיפו אותה בטובים ביותר,‬
‫״וקתרין קוניקווה אליוט…״‬ ‫-קאט.‬
‫״תשגשג.״‬
‫עכשיו את נערת רב״ק!‬
‫- מתקשר: ליין קלאקסון -‬
‫הקלאקסונים.‬
‫אל תתמהמהי.‬
‫- האהובים על אבא -‬
‫קיי־קיי?‬
‫אתה הרוצח!‬
‫לא. הלבנה הייתה משוחררת.‬
‫עיניים קדימה. אתה מושך תשומת לב.‬
‫תודה לאל שהצלת אותה.‬ ‫-לא הצלתי אותה.‬
‫היה לה מזל.‬ ‫-היא…‬
‫פעם הייתה בינינו חברות.‬
‫חיבבת את הפודלית הזאת?‬
‫כן.‬
‫למה היית למעלה, במגדל?‬
‫זה פרויקט אומנות. לקראת הפשרת השלגים.‬
‫אני ראול.‬
‫אני לא מתיידדת, ראול.‬
‫דברים רעים קורים לאנשים בקרבתי.‬
‫מה למשל?‬
‫הם מתים.‬
‫בוגדת.‬
‫סליחה שאיחרתי.‬
‫הסתגלות בטבע.‬
‫היצור המופלא הזה נקרא‬
‫״תאומוקטופוס מימיקוס״.‬
‫התמנון החקיין.‬
‫זה היצור היחיד שמסוגל לשנות את צורת גופו‬
‫כדי להטעות טורפים ונטרפים.‬
‫רקיקים אדירים!‬
‫וואו!‬
‫בחיי!‬
‫מדהים!‬
‫את נראית כמו בחורה שמתאימה את עצמה.‬
‫שמי קאט.‬
‫בואי לכאן, קאט.‬
‫תביטי ברכיכה המופלאה הזאת מקרוב.‬
‫קיי־קיי!‬
‫אוי לא!‬ ‫-מה קורה פה?‬
‫גבי!‬
‫טוב…‬
‫נשימות איטיות ועמוקות, קאט.‬
‫בואי נראה.‬
‫מה יש לי על היד?‬
‫אה… טוב.‬
‫מעולם לא ראית את זה, נכון?‬
‫מעולם לא!‬
‫ובכן…‬
‫הסימן מוכיח שאת מיוחדת, קאט.‬
‫אבל זה חייב להישאר בינינו.‬
‫כך אוכל להגן עלייך.‬
‫להגן עליי מפני מה?‬
‫התמנון המטופש נשך אותי, נכון?‬
‫זה לא היה התמנון.‬
‫את רק מגנה על העבודה שלך!‬
‫אל תגלי לאף אחד, קאט!‬
‫אז… מה קרה פה עכשיו, לדעתנו?‬
‫סוויטי?‬
‫קיי־קיי היא מכשפה!‬
‫לא, יש לה טלקינזיס.‬ ‫היא מסוגלת להזיז חפצים בכוח המחשבה.‬
‫אני חושבת שקיי־קיי היא ״משבשת״.‬
‫מפריעה לסדר הקיים.‬
‫בחייך, שיבון. תניחי לה.‬
‫זה לא עניינך, רמונה.‬
‫סליחה, ראול. אני כל הזמן שוכחת.‬
‫תראה.‬
‫היריד שלנו הרבה יותר טוב‬ ‫מהחורבה של בלזר!‬
‫אבל לא יכולת לסתום את הפה שלך.‬
‫אני יודע.‬
‫השווצתי בפני השד הלא־נכון.‬
‫דה! כשזה נודע לבלזר,‬
‫הוא אמר שזה ניסיון הפיכה, מרד!‬
‫עכשיו נתקענו פה לכל החיים!‬
‫קיבלנו את מה שמגיע לנו.‬
‫״לנו״? אתה עוד לא התחלת‬ ‫לקבל את מה שמגיע לך.‬
‫זאת בועת דובון שאוֹל!‬
‫מארץ החיים!‬
‫חדשות טובות, בני דודים!‬
‫יש לכם עלמת אופל!‬
‫זאת הילדה מהחיזיון שלנו!‬
‫אותה אחת!‬
‫כן. סימנתי לה את היד, כדי שתדעו.‬
‫סימנת לה את היד?‬
‫שישו ושמחו!‬
‫יום חדש עולה על חייכם העלובים!‬
‫עלמות אופל הן אמיתיות, ויילד!‬
‫תאר לך! היא תוכל לקרוא לנו לארץ החיים!‬
‫אבל אסור לשדים לעלות לשם.‬ ‫בלזר טוען שזה מסוכן.‬
‫מסוכן? ויילד, הוא מעולם לא היה שם.‬
‫אז שם נבנה את היריד שלנו!‬
‫- יריד החלומות -‬
‫מה?‬
‫מדהים, ויילד! אתה צודק!‬ ‫הוא בחיים לא ידע.‬
‫נראה לו מה זה!‬
‫לא בקול רם! אנחנו מתחת לאף שלו!‬
‫אז מה נעשה עכשיו?‬ ‫-הגיע הזמן לבקר אצל עלמת האופל שלנו.‬
‫יש לך משחת שיער מיותרת?‬
‫נתחיל בחיזיון החוזר.‬
‫תראה אותם.‬
‫חברי מועצה ארורים בבתיהם הזעירים.‬
‫הם עמדו בדרכנו בעבר, ליין.‬
‫ואני אקיא אם הם יעמדו בדרכנו שוב!‬
‫אני לא אופטימי, ארמגרד.‬
‫לשחד אותם אי אפשר,‬ ‫והם פיקחים מכדי שנוכל…‬
‫״להוציא אותם לפנסיה״.‬
‫טוב, יש לי בשורות טובות.‬
‫יש לנו תלמידה חדשה ברב״ק.‬
‫מלגה מלאה!‬
‫שיבון המתוקה סיפרה לאימא הכול עליה.‬
‫עכשיו המדינה משלמת לו‬ ‫כדי שיהיו אצלו פושעים!‬
‫זה המודל העסקי שלנו, בסטס.‬ ‫איך אתה מעז להתחרות בקלאקס קורפ!‬
‫טכנית, זו לא תחרות, אם אין לכם בית כלא.‬
‫הוא צודק, ליין.‬
‫אנחנו צריכים חברי מועצה משלנו‬ ‫כדי לנצח בהצבעה.‬
‫כן, חברי המועצה הוותיקים.‬ ‫הם היו מצביעים בעדכם.‬
‫איפה הם נמצאים, אבי?‬
‫באחוזות הקבר המפוארות ביותר בבית הקברות.‬
‫הם מתים?‬ ‫-מתים?‬
‫זה נגמר, בסטס.‬
‫נפסיק לממן אותך ואת רב״ק היקר שלך.‬
‫ארמגרד, ליין,‬
‫ערבתי לכם בליל השרפה במבשלה.‬
‫אכן.‬
‫תנקנקי אותו.‬
‫מה זה שם?‬
‫איזו שלווה, לטבוע.‬
‫אכן, ארמגרד יקרה.‬
‫ברצינות, ראול? פרויקט האומנות שלך, עכשיו?‬ ‫-זה החלק הסופי בציור, אימא.‬
‫היי, אירווין. מה קורה?‬
‫מה פירוש, ״לנהל את המצב״?‬
‫אבל אני הכי רווחית בכל המשרד.‬
‫שיעור ההצלחה שלי הוא הגבוה מכולם.‬
‫אתה יודע שאני נאבקת על הבית שלי, נכון?‬
‫מה אני אמורה לעשות עכשיו?‬ ‫יש לי בן להאכיל.‬
‫לא! בן, זוכר?‬
‫- שרפה במבשלה -‬
‫כן.‬
‫אני עדיין חוקרת את השרפה.‬
‫ווין, העובדים שם היו חברים שלי.‬
‫שכנים שלי.‬
‫- אין ניצולים -‬
‫אני יודעת שהקלאקסונים מסוכנים.‬
‫אבל אם אצליח לקשר אותם לשרפה,‬ ‫נוכל למנוע את הקמת הכלא.‬
‫אני רק צריכה עד…‬
‫אז זהו? סיימנו?‬
‫שלא תעז לטרוק לי!‬
‫פחדן!‬
‫- מועצת העיר -‬
‫אני ממש חייבת לדבר איתכם.‬
‫תראי, כמעט הגענו הביתה.‬
‫מה, חמודה?‬
‫זהירות!‬
‫לא!‬
‫דלרוי!‬
‫תקשיבי לי, קאט.‬
‫תשחי כמו שלימדנו אותך. עד למעלה.‬
‫את לא באה?‬ ‫-אהיה מאחורייך, חמודה.‬
‫אימא, אני מפחדת!‬
‫תקשיבי לי, חמודה.‬ ‫את צריכה לקחת נשימה עמוקה.‬
‫קדימה!‬
‫מי אתם? מה אתם עושים בחלום שלי?‬
‫ברכות, עלמת אופל!‬
‫אני?‬
‫יש עלייך סימן, נכון?‬
‫אל תגלי לאף אחד, קאט!‬
‫איזה סימן? אין לי שום סימן.‬
‫בטח שיש לך.‬
‫הוא כאן.‬
‫היי!‬
‫מה אתם רוצים?‬
‫אנחנו ונדל וויילד.‬
‫השדים הפרטיים שלך.‬
‫מי?‬ ‫-את יכולה לקרוא לנו לארץ החיים.‬
‫למה שאעשה דבר כזה?‬ ‫-כי ניתן לך מה שרק תרצי.‬
‫אני רק רוצה את ההורים שלי.‬
‫והם מתים.‬
‫התייעצות!‬
‫אסור לנו להקים מתים לתחייה.‬ ‫-אבל אנחנו יודעים לשקר.‬
‫תוכנית טובה!‬
‫אין בעיה!‬ ‫-כן! את תעשי את החלק שלך…‬
‫ואנחנו נקים אותם לתחייה.‬
‫זה מגוחך.‬
‫טוב…‬ ‫-מה יש לך להפסיד?‬
‫בסדר. מה אני צריכה לעשות?‬
‫טוב. קודם כול, תמצאי את דובון שאוֹל.‬ ‫-מה זה?‬
‫מוצא עלמות אופל לשדים. מצא לנו אותך.‬
‫הוא סימן לך את היד כדי שנדע.‬ ‫-ואז מה?‬
‫אז, קחי אותו לקבר בירח המלא הבא.‬
‫הוא יגיד לך מה לעשות.‬
‫ו… עוד דבר אחד!‬
‫את חייבת עד!‬
‫דובון שאוֹל.‬
‫- מדעים -‬
‫- זהירות -‬
‫דובון שאוֹל?‬
‫גנבת!‬
‫האחות…‬
‫הלי…‬
‫היא…‬
‫גנבת!‬
‫תחזרי הנה, מרגלת!‬
‫הלי…‬
‫היית צריכה להחזיר אותו.‬
‫עכשיו שנינו נהיה בחושך.‬
‫קומו, עורו, נשמות ארורות!‬
‫כאן האבא של יריד הצרחות!‬
‫תגידו את שמי!‬
‫בלזר!‬
‫תגידו את שמי!‬
‫בלזר!‬
‫תגידו את שמי!‬
‫אתה מאמין עליו, הרברבן הגנדרן הזה?‬
‫אני אוהב אותו, לא יכול לעזוב אותו.‬
‫הנשמות הארורות חייבות להלל אותו.‬
‫ביריד שלנו, אנשים יעמדו בתור כדי להיכנס.‬
‫אכן!‬
‫אבל איך נממן את זה?‬ ‫-אני יודע.‬
‫כן, ויילד?‬
‫זוכר את המנוח העשיר ההוא?‬
‫הנסיך הניגרי?‬
‫כן. הוא אמר שאם נעזור לו לברוח, הוא…‬
‫זאת סתם תרמית, ויילד!‬
‫זה תכנון פיננסי נבון.‬
‫אולי אעקור לך את הקרניים,‬ ‫אשפשף אותן ואקים מדורה?‬
‫מגעיל!‬
‫עצור את העגלה!‬
‫טוב! בסדר!‬
‫הקרצייה הזאת מתה.‬
‫מה אתה רוצה ממני, ויילד?‬ ‫יש לנו בעיה רצינית לפתור,‬
‫ואתה מדבר פה עם…‬
‫תעשה את זה שוב!‬
‫רואה, ונדל?‬
‫אנשים בטח ישלמו הרבה כסף‬ ‫כדי לקום לתחייה, לא?‬
‫כן, אבל זאת הייתה רק קרצייה.‬
‫צריך לבדוק את המשחה על משהו גדול יותר.‬
‫היי, ספארקפלאג…‬
‫ואם לא נצליח להקים אותו לתחייה?‬
‫לא אוכל לחיות עם עצמי.‬
‫גם אני לא.‬
‫תראה, בקרוב יעלה ירח מלא.‬
‫מצאנו עלמת אופל שיכולה לקרוא לנו!‬
‫נקים לתחייה את הוריה ונבדוק את המשחה!‬
‫ואם זה יצליח…‬
‫יהיה המון כסף להקמת היריד שלנו!‬
‫נצטרך כסף לנסיעות.‬
‫- בית הקברות ראסט בנק -‬
‫- הכומר לוול בסטס -‬
‫ירח מלא.‬
‫קיי־קיי,‬
‫לפעמים קשה יותר להיפרד‬ ‫מיד אחרי ההיכרות.‬
‫אז זהו שלא.‬
‫האב בסטס הציל את חייך.‬
‫אולי הוא רק ניסה להציל את בית הספר.‬
‫קיי־קיי, נהוג להניח פרח ציפורן על הארון.‬
‫לא ״קיי־קיי״. לא מנהג שלי.‬
‫זה הזמן להיפרד, קיי־קיי.‬
‫בסדר!‬
‫שלום.‬
‫אתה בא איתי.‬ ‫-למה?‬
‫אני צריכה עד, וזה אתה.‬
‫למה הפודליות האלה מציקות לי כל הזמן?‬
‫הן רוצות שתהיי כמוהן.‬
‫וואו. גם אתה היית פודלית.‬
‫ניסיתי להיות, אבל…‬
‫אתה הרבה פחות מעצבן.‬
‫שיבון בסדר, בהתחשב בהורים שלה.‬
‫ההורים שלה?‬
‫הקלאקסונים. ״קלאקס קורפ״?‬
‫היא קלאקסונית?‬
‫הנה זה.‬
‫ו… בום. זהו זה.‬
‫וואו! יצרתי פה פסל או מראה?‬
‫לא. זה לא יעבוד.‬
‫כן. ככה.‬
‫אני עושה משהו…‬
‫אני עושה משהו חשוב.‬
‫- יריד החלומות של ונדל וויילד -‬
‫קדימה, עלמת אופל! תקראי לנו למעלה!‬
‫מיס האנטר אמרה שזה רע.‬
‫- לזכר הנספים בשרפה הגדולה במבשלה -‬
‫בוא.‬
‫אימא שלי חושבת שהשרפה הוצתה בכוונה.‬
‫היא צריכה עד כדי להוכיח את זה.‬
‫הורייך?‬
‫- וילמה ודלרוי אליוט‬ ‫האהבה חזקה ממוות -‬
‫את מקימה גלעד לזכרם?‬
‫לא.‬
‫טוב. תגיד לי מה לעשות.‬
‫לגבי מה?‬
‫לא אתה, ראול. הדובון.‬
‫תן אותי לעלמת האופל.‬
‫״עלמת האופל״?‬
‫קאט…‬
‫יופי. עכשיו, חזרי אחריי.‬
‫מה קורה פה, קאט?‬
‫עשיתי עסקה. אני מחזירה את הוריי לחיים.‬
‫מה?‬
‫שקט!‬
‫פר וירג׳ינם, פקולטאטס אינפרנום.‬
‫אפרירה פורטאס…‬
‫אוט רדיאט דמונס פרנטיבוס.‬
‫הנה המשחה… נשים את זה…‬
‫זאת הקריאה!‬
‫הקריאה!‬
‫כישוף הקריאה!‬ ‫-כישוף הקריאה!‬
‫קדימה!‬
‫תנפנפו!‬
‫מתחילים.‬
‫יופי, ספארקי!‬
‫לאט לאט, ספארקי.‬
‫קדימה, פרשי נשמות!‬
‫לא!‬
‫תחזור לישון…‬
‫זה היה קרוב.‬
‫מה?‬
‫כן!‬
‫- מכאן -‬
‫היי הו, עלמת האופל!‬
‫הגענו!‬
‫אל תתביישי!‬
‫לא! בבקשה!‬
‫נו כבר!‬
‫תגיד משהו! תגיד לי מה לעשות! בבקשה!‬
‫הם שיקרו לי!‬
‫ובכן…‬
‫היי, האחות הלי.‬
‫למה לא הייתם באוטובוס?‬
‫קאט הייתה צריכה אותי בתור עד.‬ ‫-זאת אשמתי.‬
‫לא רציתי לראות את הקבר של הוריי לבדי.‬
‫הבנתי.‬
‫טוב…‬
‫מצפה לנו צעידה ארוכה וקרה בחזרה.‬
‫היא תופיע בשלב מסוים.‬
‫בינתיים…‬
‫בוא נבדוק את המשחה!‬
‫תראה! קבר טרי.‬
‫תאכל עפר, ספארקי!‬
‫הנה זה בא.‬
‫הכומר הזה מעוך לגמרי.‬
‫כן, אבל אם נצליח להקים אותו לתחייה,‬ ‫נוכל להחיות כל אחד בבית הקברות.‬
‫ונדל?‬
‫זה לא עובד.‬
‫זה עבד!‬
‫היית מאמין?‬
‫מי עשה את זה?‬ ‫-אנחנו!‬
‫אלוהים ישמור! אני בגיהינום!‬
‫אין מצב, אבינו!‬
‫אתה שוב בראסט בנק, חי וקיים!‬
‫תודה לך, אלוהים, על הנס הזה!‬
‫לא הוא. אנחנו החזרנו אותך.‬
‫מה?‬ ‫-ונדל וויילד.‬
‫אתם? אבל אתם שדים!‬
‫אל תדאג, אבינו.‬
‫אנחנו הקברנים האומנים.‬
‫הארטיסטים של העולם הבא.‬
‫ו…‬
‫עשיתם עבודה יוצאת דופן!‬
‫ועכשיו, לגבי התשלום…‬
‫אני צריך לשלם לכם?‬
‫כמה?‬
‫כל מה שיש לך.‬
‫אנחנו נבנה את פארק הג׳עג׳ועים‬ ‫הכי טוב בעולם!‬
‫נקרא לו ״יריד החלומות״.‬
‫ואתה, וכל השכנים שלך פה, תממנו אותו.‬
‫אני צריך להראות לכם משהו.‬
‫בואו.‬
‫זאת ראסט בנק.‬
‫הביטו.‬
‫אין עבודות.‬
‫אין בנקים.‬
‫אין אנשים.‬
‫בבקשה.‬
‫תקימו כמה מתים שרק תרצו.‬
‫אבל אין פה מי שיממן את היריד הזה.‬
‫למה שלא נחזיר ת׳תחת העלוב שלך לאדמה?‬
‫כן, ת׳תחת העלוב והמסריח שלך.‬
‫הוא צודק, ליין.‬
‫אנחנו צריכים חברי מועצה משלנו‬ ‫כדי לנצח בהצבעה.‬
‫כן, חברי המועצה הוותיקים.‬
‫הם היו מצביעים בעדכם.‬
‫חכו!‬
‫היה לי חיזיון.‬
‫הקלאקסונים ישמחו לשלם על השירות שלכם.‬
‫מספיק כדי לבנות את יריד החלומות שלנו?‬ ‫-עם כל התוספות?‬
‫כל זה, ומספיק כדי להציל את בית הספר שלי.‬
‫ובכן, הגענו, קאט.‬
‫ספרי לי רק דבר אחד לפני שאת הולכת.‬
‫הסוד שלנו שמור היטב?‬
‫אני יודעת מה את, קאט. את עלמת שאול.‬
‫איך את יודעת?‬
‫אני… די מומחית.‬
‫ולא כדאי לך שאנשים מסוימים ידעו עלייך.‬
‫מה אכפת לך ממני?‬
‫אכפת לי מפני שהייתי בדיוק כמוך.‬
‫אה, אז גם את היית טיפשה.‬
‫את לא טיפשה, קאט.‬
‫טיפשה מספיק כדי להרוג את ההורים שלי.‬
‫טיפשה מספיק לראות אותם טובעים‬ ‫ולא לנסות לעזור.‬
‫טיפשה מספיק להאמין שהם…‬ ‫-די!‬
‫לא ייתכן שהכול באשמתך, קאט.‬
‫את בכלל לא כמוני.‬
‫כמה דאגנו, קיי־קיי! כשלא עלית לאוטובוס!‬
‫איפה היית?‬ ‫-את תעצרי אותי, קלאקס קורפ?‬
‫לעצור אותך?‬
‫אתם אנשי הכלא.‬ ‫-אה, כן.‬
‫בתי כלא פרטיים.‬
‫עם טיפול בטראומה,‬ ‫גמילה מסמים וטיהור הוליסטי.‬
‫היית פעם בתוך כלא פרטי?‬
‫לא.‬
‫לא חשבתי.‬
‫נושא השיעור: הסתגלות צמחים טורפים -‬
‫החלום שהיה לך…‬
‫אולי תלמידות עשו לך מתיחה.‬
‫אמרתי שהם היו שדים, ראול!‬
‫השדים הפרטיים שלי. והם שיקרו!‬
‫אולי שדים הם לא היצורים‬ ‫הכי אמינים לעשות איתם עסקים.‬
‫בוקר טוב, רב״ק!‬
‫כאן הכומר בסטס שלכם.‬
‫הדיווחים על מותי היו הגזמה פרועה.‬
‫מה?‬ ‫-אז חזרתי לתפקידי,‬
‫בהובלת המוסד הנפלא הזה אל העתיד.‬
‫זה האב בסטס היקר!‬
‫הוא חי!‬
‫טוב, כולם!‬
‫כולם, בבקשה לשמור על קור רוח!‬
‫פשוט…‬ ‫-זה חייב להיות נס, נכון?‬
‫בוא.‬
‫קיי־קיי?‬
‫הם היו אמורים להחזיר‬ ‫את ההורים שלי, לא אותך!‬
‫אוי, בחיי…‬
‫באמת, מיס אליוט?‬
‫אולי אני פשוט חשוב יותר…‬
‫מהורייך.‬
‫חתיכת זקן מקריפ!‬
‫סליחה, אבי, אבל אתה כאן רק בזכות קאט.‬
‫איך, בדיוק?‬
‫היא זאת שקראה לשדים…‬
‫טוב, אם אין לכם הצדקה למעשיכם,‬
‫יש לי עיסוקים חשובים יותר.‬
‫קוד שבע!‬
‫חטיפה במשרד המנהל!‬ ‫-מה?‬
‫פינגווינים, למשימה!‬ ‫-אנחנו לא חוטפים אותך!‬
‫ילדים, החיים הם יקרים.‬
‫ברגע זה, אתם מבזבזים את חיי.‬
‫זוזי!‬
‫- חיוג מקוצר‬ ‫ליין קלאקסון -‬
‫- ההצבעה על הכלא השבוע -‬
‫- מתקשר -‬
‫מה לעזאזל?!‬
‫הטלפון של בסטס!‬
‫האב בסטס. חזר מהקבר.‬
‫איך זה ייתכן, מנברג?‬
‫זוכרת את השד הראשון שלך, הלי?‬
‫היית רק בת 12 כשתפסנו אותו.‬
‫כן.‬
‫הכרחת אותי לזמן שדים רק כדי שתוכל‬ ‫להוסיף אותם לאוסף הטיפשי שלך.‬
‫הפכתי אותך לרגלו הארוכה של הצדק,‬
‫ואת נטשת אותי!‬
‫לא היה לזה שום קשר לצדק.‬
‫זאת הייתה מלכודת.‬
‫זה היה פסול.‬
‫יש עלמת אופל חדשה ברב״ק, נכון?‬
‫היא… היא מוגנת.‬
‫הדובון שלי היה אומר לי שהיא הגיעה,‬
‫נותן לי זמן לאמן אותה ולהגן עליה.‬
‫אבל את גנבת אותו ממני.‬
‫ועלמת האופל החדשה גנבה אותו ממך.‬
‫אני אחכה, הלי.‬
‫- לא אחזיק את האב בסטס כבן ערובה -‬
‫לא לצחוק!‬ ‫-בחזרה לעבודה!‬
‫- אני אמחק את הנזירות האלה. -‬
‫מנברג צדק.‬
‫סוף סוף.‬
‫האחות דיילי! האחות צ׳ינסטראפ!‬
‫תתעוררו!‬
‫תלכי לבדך?‬
‫הם שדים!‬
‫שדים שלי, ראול. בעיה שלי.‬
‫פתחו את הדלת! זה מקרה חירום!‬
‫צ׳ינסטראפ! תתעוררי!‬
‫איפה קאט וראול?‬
‫קאט!‬
‫ראול!‬
‫הקול בטלפון נשמע כמוהו.‬
‫זה לא ייתכן.‬
‫הטבענו אותו ממש כאן.‬
‫אתה אמור להיות מת!‬
‫אתה נראה זוועה!‬ ‫-אני אוהב את המראה החדש שלי.‬
‫תפוס אותו, ליין!‬
‫בוא הנה, חתיכת…‬
‫אנקנק אותך אחת ולתמיד!‬
‫חכו! אני יכול להשיג לכם את הקולות!‬
‫לכלא החדש שלנו?‬
‫איך?‬
‫המועצה תצביע מחר!‬
‫אלה השותפים שלי.‬
‫ונדל וויילד.‬
‫אנחנו הקמנו את הכומר.‬
‫לתחייה.‬
‫הם יכולים להחיות גם‬ ‫את חברי המועצה הוותיקים שאתם צריכים.‬
‫אלה שנרקבים בבית הקברות?‬
‫בטח! הם יהיו נקיים ומוכנים להצביע בבוקר.‬
‫כן!‬
‫תשיג את הקולות להקמת הכלא,‬ ‫ונהפוך אתכם לעשירים.‬
‫עשירים מספיק כדי להקים‬ ‫את יריד החלומות שלנו?‬
‫בהחלט.‬
‫נשיג היתרים, נאשר את הבנייה בהליך מהיר…‬
‫ואז תהיו מסודרים!‬
‫מה לגבי בית הספר שלי?‬
‫כמובן, אבי.‬
‫רב״ק יזכה לתמיכתנו הכספית המלאה מעכשיו!‬
‫עובדי המבשלה קבורים באותו בית קברות.‬
‫אגב, אתם מתכוונים להקים עוד מישהו לתחייה?‬
‫טוב,‬
‫ההורים של עלמת האופל שלנו…‬ ‫-לא!‬
‫אם תקימו לתחייה עוד מישהו מבית הקברות…‬
‫שום יריד, ושום כסף לרב״ק.‬
‫היי, רגע…‬ ‫-אני מבטיח!‬
‫רק המצביעים שלכם יקומו.‬
‫בסדר. ביי בינתיים!‬
‫טוב… הנה הם, ויילד.‬
‫הקברים של הוותיקים?‬
‫בדיוק.‬
‫כולם בשורה.‬
‫כמה נוח!‬
‫מה הבעיה?‬
‫איפה הייתם?‬
‫עלמת האופל!‬
‫תפסיקו!‬
‫הבטחתי לי את הוריי.‬
‫לא היית פה.‬ ‫-כן, לא היית פה.‬
‫אז הפכנו את בסטס לשפן ניסיונות.‬
‫כן. תראי.‬
‫מה זה?‬
‫זה הרוטב הסודי שלנו.‬
‫החומר הזה יחזיר את הוריי?‬ ‫-כן.‬
‫יופי. קדימה.‬
‫הקלאקסונים אמרו לא להחיות אף אחד אחר!‬
‫היי, רגע.‬ ‫-שנייה. תביני…‬
‫זה כבר לא עובד ככה.‬
‫קודם כול, את צריכה…‬
‫להישבע אמונים.‬ ‫-נכון!‬
‫זה לא מה שסיכמנו.‬
‫עלמת האופל, האם את מבטיחה לשרת אותנו…‬
‫לנצח נצחים?‬ ‫-לנצח נצחים?‬
‫אתם צוחקים עליי?‬
‫תפסיקי, קאט!‬
‫עצרי!‬
‫עזוב, ראול.‬
‫מה הוא עושה שם למעלה?‬
‫בסדר.‬
‫אני…‬
‫נשבעת.‬
‫מה עשית, ויילד?‬ ‫-זה לא אני, ונדל. זה פה הגולגולת.‬
‫המשימה הראשונה שלך…‬
‫אני יודע! תזמיני לנו אוכל.‬ ‫אנחנו מתים מרעב!‬
‫נשאר רק מקום אחד: פלאפל פאוזי.‬
‫אני אעזור.‬
‫לא…‬
‫אתה וספארקי צריכים לחפור קברים.‬
‫הזהרתי אותך, ראול.‬ ‫דברים רעים קורים לאנשים שקרובים אליי.‬
‫קדימה, אין לנו את כל הלילה.‬
‫בוא נעיר אותם.‬
‫בלי פחד. קדימה.‬
‫אחד…‬
‫שניים, שלושה, ארבעה, חמישה,‬
‫שישה.‬
‫קדימה!‬
‫ברוך השב!‬
‫טוב לראות אותך!‬
‫זמן ל״מהפך״! קדימה!‬
‫זמן ל״מהפך״!‬
‫שלום!‬
‫נא לצאת.‬
‫זכרו להצביע בעד הכלא!‬
‫- הצביעו בעד קלאקס קורפ -‬
‫וואו. זה היה מאתגר.‬ ‫-טיפת משחה כדי לחגוג?‬
‫מה אתם עושים?‬
‫דגדוג בבטן.‬
‫היי, מגיע לנו.‬
‫תפסיקו!‬
‫לא יישאר מספיק להורים של קאט!‬
‫אני אוהב את עלמת האופל הקטנה,‬
‫אבל…‬ ‫-אם נקים את הוריה לתחייה,‬
‫הקלאקסונים לא יבנו את יריד החלומות שלנו.‬
‫- פאוזי פלאפל -‬
‫אני שמח שחזרת, קאט!‬
‫ראסט בנק צריכה צבעים ססגוניים.‬
‫הריח נהדר, אדון פאוזי.‬
‫את רוצה חריף, נכון?‬
‫כן.‬ ‫-קחי את כל הבקבוק.‬
‫ותחזרי שוב, טוב?‬ ‫-תודה.‬
‫אוקיי.‬
‫דלרוי.‬
‫וילמה?‬
‫מה קרה?‬
‫היי. אתם צריכים לחזור העירה.‬
‫תמצאו את קאט.‬
‫קאט כאן?‬
‫כן.‬
‫מה שמך?‬
‫ראול. בבקשה, מהרו!‬
‫גנבת את המשחה שלנו, ראול.‬
‫והקמת לתחייה את ההורים של עלמת האופל!‬
‫משהו לא בסדר שם למעלה.‬
‫תתעוררו, בטלנים!‬
‫יש מקרה חירום שקשור לשיער!‬
‫תתעוררו!‬
‫בסדר.‬
‫אתם נראים זוועה.‬
‫מה?‬
‫פרשי נשמות!‬
‫יותר מהר!‬
‫מה…?‬
‫היי!‬
‫כמה מתים הם הקימו לתחייה?‬
‫מה?‬
‫- גיל 8, גיל 7, גיל 6, גיל 5, גיל 4 -‬
‫- היום הראשון בבית! -‬
‫זו את, קאט?‬
‫כמה גדלת!‬
‫אימא! אבא!‬
‫זה בסדר.‬
‫החזרתי אתכם.‬
‫נהדר לראות אותך, קאט,‬
‫אבל איך זה ייתכן?‬
‫למה אנחנו בחיים?‬
‫מה זה משנה?‬
‫היי! הציקלופ עדיין אצלי, אבא.‬
‫הוא היה יכול להרעיד כל חדר.‬
‫וגם את זה, אימא.‬
‫תהיתי מה קרה לזה.‬
‫אני נשבע שסירבתי להצעה שלהם!‬
‫- קלאקס קורפ -‬
‫העיירה מלאה בשלטים של קלאקס קורפ.‬
‫נהיית הרבה יותר קשוחה, מה?‬ ‫-לא הייתה לי ברירה.‬
‫אחרי ש…‬
‫הרגתי אתכם.‬
‫לא הרגת אותנו, קאט.‬
‫זה קרה רק בגלל שצרחתי.‬
‫זו הייתה תאונה, קאט.‬
‫היית רק בת שמונה.‬
‫היד שלך!‬
‫קאט!‬
‫תראו, עשיתי עסק עם זוג שדים.‬
‫שדים?‬
‫למה?‬ ‫-כי הם הבטיחו להחזיר אתכם לחיים.‬
‫והם עשו את זה!‬
‫לא שדים עשו את זה אלא בחור בשם ראול.‬
‫ראול?‬
‫הוא אמר שהוא חבר שלך.‬
‫אין לי חברים.‬
‫הוא בסכנה, נכון?‬
‫אולי.‬
‫אם הוא בסכנה, אנחנו צריכים לעזור לו.‬
‫אבל רק עכשיו קיבלתי אתכם בחזרה!‬
‫חברים הם כמו משפחה, קאט.‬
‫אנחנו עוזרים להם איך שרק אפשר.‬
‫בסדר!‬
‫אני אטפל בראול.‬ ‫אתם תישארו בבית ואל תיעלמו לי.‬
‫תצילי אותו, חמודה.‬
‫אבל תיזהרי.‬
‫לא! מה נעשה, ונדל?‬
‫אם הקלאקסונים ידעו, הלך על היריד שלנו!‬
‫אתה צריך לספר לכומר.‬
‫לא, אתה צריך לספר לו.‬
‫אתה הבכור, ונדל. אתה חייב לעשות את זה.‬
‫שקט, ספארקפלאג! אי אפשר לחשוב ככה!‬
‫- פלאפל פאוזי -‬
‫קאט!‬ ‫-שקט!‬
‫אני נשבעת…‬
‫שמעת משהו?‬
‫אני מריח משהו. הפלאפל שלנו?‬
‫חתיכת קקי של ג׳וק!‬
‫טרפת את עלמת האופל שלנו!‬
‫וגם את ראול הקטן.‬
‫אני פשוט בטראומה!‬
‫אתגעגע למשחה הזאת כשזה יתרוקן.‬
‫אבל לא כמו בלזר.‬
‫איפה הם?‬
‫אז…‬
‫לקחתם את שני בניי הנותרים לארץ החיים?‬
‫עם משחת השיער הקסומה שלי.‬
‫רואים? לא היה קשה, נכון?‬
‫תודה שהצלת אותי.‬
‫אנחנו עדיין לא חברים, ראול.‬
‫גנבת את דובון שאוֹל!‬
‫וזימנת את השדים שלך.‬
‫עזבי! ההורים מחכים לי.‬
‫הורייך המתים?‬
‫הם מתו באשמתי.‬
‫הייתי חייבת להחזיר אותם. עזבי!‬
‫שדים לא יכולים להקים מתים לתחייה.‬
‫הייתה להם משחת שיער קסומה.‬
‫ראול, תמסור להוריה של קאט‬ ‫שאני צריכה אותה בינתיים.‬
‫למה לי לשמוע בקולך?‬
‫גם את?‬
‫בדיוק.‬
‫מנברג, אנחנו זקוקות לעזרתך.‬
‫באמת?‬
‫הדובון שלי!‬
‫התגעגעת אליי, מפלצון שלי?‬
‫עכשיו, מנברג.‬
‫בסדר.‬
‫היא נשבעה אמונים לשדים שלה!‬
‫והקדחת מתפשטת.‬
‫זו אשמתי.‬
‫טוב, נותר לעשות רק דבר אחד:‬
‫הסגר מלא!‬
‫אתה לא מבין, מנברג.‬
‫השדים של קאט מקימים לתחייה‬ ‫צבא של מתים־חיים!‬
‫צבא שלם, את אומרת?‬
‫כן!‬
‫ונצטרך שתי עלמות אופל כדי לעצור אותם!‬
‫אז מה עכשיו?‬
‫תעשה לנו קשר דם, מנברג.‬
‫קשר דם עלול להרוג אתכן.‬
‫עשה את זה ודי!‬
‫ועכשיו, פתח את חדר הגאולה, מנברג.‬
‫- עצרו את הכלא של קלאקס קורפ-‬
‫כבר אין סיבות לשמוח!‬
‫אני לא צריכה את זה.‬
‫יש הטוענים שראסט בנק כבר איננה.‬ ‫שהיא עיירת רפאים.‬
‫אז למה לחסום את קלאקס קורפ שוב?‬
‫מפני שאני יודעת שהם גרמו לשרפה‬ ‫שהרגה את חברינו והרסה את העיירה הזאת.‬
‫את משכנעת את המשוכנעים.‬
‫בואו ניגש להצבעה!‬
‫כמובן, גבירותיי.‬
‫מי שבעד הכלא של קלאקס קורפ ירים את ידו.‬
‫בוז!‬ ‫-על גופתי המתה!‬
‫וכעת, המתנגדים.‬
‫זומבים?‬
‫גופות!‬ ‫-זו פלישה!‬
‫סליחה, אבל הכניסה לחברי מועצה בלבד!‬
‫קולונל באמסטרופ? זה אתה?‬
‫אלוהים, קסנדרה…‬ ‫אלה חברי המועצה הוותיקים!‬
‫אבל הם מתו לפני שנים!‬
‫לפי חוות דעתי המקצועית, האנשים האלה חיים.‬
‫בחייך, דוק. אתה מומחה כפות רגליים.‬
‫פודיאטורים הם רופאים אמיתיים…‬ ‫-שקט!‬
‫נראה שיש להם זכות להיות פה.‬
‫וזכות להצביע.‬
‫מריאנה, יצאת מדעתך?‬
‫אין לי ברירה, פאוזי.‬ ‫לכל חבר מועצה חי יש זכות הצבעה.‬
‫מי שבעד הכלא של קלאקס קורפ ירים את ידו.‬
‫ההצעה מאושרת. שישה מול חמישה.‬
‫שכה אחיה!‬
‫הייתכן שזה נכון?‬
‫הקולות שלהם נחשבים?‬
‫כן.‬
‫הם ניצחו.‬
‫לא!‬
‫- קלאקס קלאב -‬
‫סוף סוף!‬
‫עבודה מצוינת, אבי.‬
‫אכן!‬
‫זה יממן לך רקיקים ויין.‬
‫בית ספרי ושותפיי מודים לכם.‬
‫ותבורכי גם את, ילדתי.‬
‫האב בסטס!‬
‫שלום שלום!‬
‫שיבון,‬
‫בואי, הצטרפי לחגיגה!‬
‫סוף סוף ניצחנו בהצבעה!‬
‫אימא, אבא,‬
‫אני יודעת את האמת על בתי הכלא שלכם.‬ ‫-ומהי, שיבון?‬
‫טוב… נותנים לכם המון כסף‬ ‫על כל אסיר שאתם מקבלים.‬
‫אז אתם מצופפים אותם כמו סרדינים,‬ ‫מספקים אוכל גרוע וטיפול גרוע,‬
‫תנאים מסוכנים ואפס שיקום.‬
‫אני גאה בך, יקירה.‬
‫זה בדיוק המודל העסקי שלנו.‬
‫אין אנשים שמגיעה להם הזדמנות נוספת?‬ ‫כמו קיי־קיי?‬
‫אנחנו מתים על ילדי ״לשבור את המעגל״.‬
‫מאות מהם יגיעו לבית הספר שלך באוטובוסים.‬
‫אנחנו דואגים שלא יהיה להם סיכוי להצליח שם,‬
‫וכשהם נכשלים…‬
‫הכלא החדש שלנו יחכה להם בזרועות פתוחות.‬
‫אתם באמת תעשו את זה, מה?‬ ‫תהרסו את ראסט בנק?‬
‫מחר על הבוקר!‬
‫המושל יבוא, התקשורת… כולם יהיו שם!‬
‫תבטיחי להיות שם, שיבון, שופעת חיוכים.‬
‫אני צריכה ללכת.‬
‫אני צריכה להאכיל את גבי.‬
‫אני רוצה את ההבטחה שלי!‬
‫אהיה שם, אימא. אני מבטיחה.‬
‫ילדה טובה!‬
‫קאט, הזיכרונות שלך מזינים את הקדחת.‬
‫הזיכרונות שלי?‬
‫כן.‬
‫זה הזמן להתעמת עם עברך.‬
‫מוכנה?‬
‫- וילמה ודלרוי אליוט -‬
‫- מוסד לנוער אימא אווזה -‬
‫לא!‬
‫- בית דין לנוער -‬
‫אני נשבעת.‬
‫הזיכרונות שלך יצרו את המפלצת הזאת!‬
‫תפסיקי את זה, האחות הלי! בבקשה!‬
‫רק את יכולה לעשות את זה, קאט!‬
‫היא חזקה מדי.‬
‫את חזקה יותר!‬
‫קדימה! תשלטי בזיכרונות שלך!‬
‫ייסרת אותי במשך שנים.‬
‫אבל הפכת אותי לשורדת!‬
‫וחזקה בטירוף!‬
‫אני שולטת בחיים שלי עכשיו!‬
‫לא את!‬
‫שותפים! הביטו!‬
‫אנחנו עשירים!‬
‫בחייכם, מה הבעיה?‬
‫הצלנו את רב״ק ואת היריד!‬
‫אי אפשר לשמור את הכסף.‬
‫למה?‬
‫הקמת המתים לתחייה לא נעצרה בוותיקים.‬
‫החייתם את הוריה של קאט?‬
‫לא אנחנו.‬ ‫-זה היה חופר הקברים כפוי הטובה שלנו.‬
‫הוא? אוי לא!‬
‫כן!‬
‫רתמו את העגלה!‬
‫מה התוכנית, אבי?‬
‫לצלצל בפעמון ולברוח…‬
‫עם טוויסט!‬
‫קאט!‬
‫הצלחת.‬
‫ועכשיו…‬
‫הכוח שלך!‬
‫נגעתי!‬
‫אני יכולה לראות את העתיד!‬
‫אוי לא!‬
‫הלי בצרה!‬
‫תפתח!‬
‫אני בא לתפוס אתכם.‬
‫פרשי נשמות!‬
‫דיו!‬
‫זו קאט!‬
‫עוד רגע, קאט.‬
‫היי, חמודה!‬
‫היי! אתה!‬
‫מה קורה פה?‬ ‫-אוי ואבוי…‬
‫אני רואה את הכובע שלך.‬
‫דינג דונג!‬ ‫-תפסתי!‬
‫מי זה?‬
‫האחות הלי!‬
‫היא התעלפה.‬
‫פתחה את הראש.‬
‫דברי אליי, הלי.‬
‫מה פתאום שתרביץ לי?‬
‫את בחיים!‬
‫בקושי.‬
‫מה לגבי קאט?‬
‫יופי. ריפאת את הקדחת, הלי.‬
‫היא בריאה.‬
‫תודה רבה לך, האחות הלי.‬
‫עשינו זאת.‬
‫הכוח החדש הזה…‬
‫הוא יהיה לא צפוי בהתחלה,‬
‫אבל אז…‬
‫תודה לאל, קאט! חיפשתי אותך בכל…‬
‫עוד שדים?‬
‫אני אוסף אותם.‬
‫למה אתה כאן, ראול?‬ ‫-הורייך, קאט.‬
‫הם יקברו אותם מחדש, אני בטוח בזה!‬
‫אני אהרוג את ונדל וויילד!‬
‫עם שתי עלמות אופל, ההצלחה שלנו בטוחה!‬
‫קדימה, מנברג.‬
‫העלמה הזאת צריכה רגע להתאושש.‬
‫בסדר.‬
‫אבל אל תתעכבי.‬
‫קיי־קיי? זאת אני, שיבון.‬
‫והמעריצה הכי גדולה שלך!‬
‫בסדר. אני ראויה להתעלמות הזאת.‬
‫אבל יש מקרה חירום!‬
‫קאט?‬
‫גדייה רעה, גבי! תניחי את זה!‬
‫גבי! עצרי! לאן את רצה?‬
‫גבי!‬
‫היי, לא שכחתם משהו?‬
‫כן.‬
‫אז… יש לכם מילים אחרונות?‬
‫חשבתי שתהיה גבוה יותר.‬
‫אני באמת גבוה יותר.‬
‫אלה פטישים מסרט מצויר?‬
‫מה? פטישים מסרט מצויר?‬
‫אבי!‬
‫כן, שאלוהים יביט עליכם בעין יפה,‬
‫ויעניק לכם מנוחת עולמים.‬
‫אחת, שתיים…‬
‫בום!‬
‫קאט הייתה מפחידה יותר בגיל 3.‬
‫ואני הרבה יותר מפחידה היום!‬
‫עלמת האופל!‬ ‫-את בחיים!‬
‫שחררו את הוריי!‬
‫אי אפשר, עלמת האופל. תביני…‬
‫יש לך עוד 800 מטלות להמשיך.‬
‫נכון. אז בתור האדונים שלך,‬
‫אנחנו מצווים עלייך לפנות לאחור ו…‬
‫אתם חיים בסרט!‬
‫אני כבר לא הבובה שלכם.‬
‫נכון!‬
‫ספארקפלאג!‬
‫הצילו, ספארקי!‬
‫אני מאוכזב ממך, אבי.‬
‫אוי לא.‬
‫קאט.‬
‫למה עשית את זה?‬
‫הם היו בדיוק במידה שלי, ו…‬
‫לא המגפיים! ההורים שלי!‬
‫למה הכנסתם אותם לקבר שלהם?‬
‫הכומר אמר שזאת הדרך היחידה.‬
‫כדי להציל את יריד החלומות שלנו.‬
‫ו…‬
‫זו הייתה הדרך היחידה‬ ‫להציל את בית הספר שלי.‬
‫מה?‬
‫גבי הגדייה?‬
‫הלו?‬
‫מה?‬ ‫-מי זאת?‬
‫מה קורה פה, קיי־קיי?‬
‫בתור התחלה,‬
‫האחות והלי ואני, אנחנו עלמות אופל,‬ ‫ואם תקראי לי ״קיי־קיי״ עוד פעם אחת…‬
‫ודאי שאת עלמת אופל, קאט.‬
‫האב בסטס,‬
‫הוריי לא רוצים להציל את בית הספר שלך,‬
‫ולא לבנות איזה יריד.‬
‫אבל הם כבר שילמו לנו!‬
‫- קסף קלאקס -‬
‫מה זה?‬
‫ככה הם משלמים לכל עובדי קלאקס קורפ.‬ ‫זה חסר ערך בעולם האמיתי.‬
‫אני צריכה להראות לכם משהו.‬
‫צדקת, קאט.‬
‫לגבי הוריי.‬
‫בתי כלא פרטיים…‬
‫אנחנו חייבים לעצור אותם.‬
‫מאוחר מדי!‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫ראסט בנק כבר לא תהיה קיימת.‬
‫ראית את העתיד!‬
‫מה קורה פה?‬
‫דלרוי!‬
‫זה הוא!‬
‫פי, פיי, פו, פאם…‬
‫אני מריח דם של שני גנבים עלובים!‬
‫זה יותר טוב מצבא של מתים־חיים!‬
‫איפה משחת השיער שלי?‬
‫גנבתם אותה!‬
‫עכשיו הוא יהרוג אותנו!‬
‫כולם! תיכנסו לכרכרה,‬ ‫ואל תמשכו תשומת לב!‬
‫ונדל?‬
‫ויילד?‬
‫אני יודע שאתם כאן!‬
‫בחייכם…‬
‫אני לא אפגע בכם.‬
‫הפריט הכי גדול לאוסף שלי!‬
‫מה…‬
‫מי עושה שטויות?‬
‫קדימה!‬ ‫-בואו!‬
‫הנה אתם, גנבים קטנים שלי!‬
‫האבא של יריד הצרחות יפרוט לכם…‬
‫על…‬
‫המעיים!‬
‫לא ולא!‬
‫כן!‬
‫תפסתי אתכם!‬
‫למה עשיתם את זה?‬
‫מה, גנבנו לך את המשחה?‬
‫באנו לארץ החיים?‬
‫למה שלא נעשה את זה?‬
‫אבא!‬ ‫-אבא!‬
‫יריד הצרחות שלי לא היה צריך‬ ‫איזה עיצוב רדיקלי מחודש.‬
‫עכשיו הוא צריך.‬
‫המשחה שלי!‬
‫היא אזלה!‬
‫פרויקט האומנות של ראול.‬
‫הורה מגן על ילד.‬
‫מה שכולנו מנסים לעשות.‬
‫כל הורה.‬
‫לא אני.‬
‫היו אחרים, לפניכם, שברחו.‬
‫היו לנו אחים?‬
‫״לעזאזל איתם״, אמרתי.‬ ‫״הם יחזרו עם הזנב בין הרגליים.״‬
‫אבל הם לא חזרו הביתה.‬
‫שלום, שם למעלה!‬
‫אדון שד!‬
‫שמי ״בפאלו בלזר״.‬
‫בסדר, אדון בלזר.‬
‫אני, מנברג חסר הרחמים,‬
‫אויב מושבע של שדים,‬
‫אבל לא של משפחות.‬
‫זו את, בליסה?‬
‫כל ילדיך הנעדרים אצלי.‬
‫המשך.‬
‫שחרר את החברים שלי, והם שלך.‬
‫אני מסכים,‬
‫מנברג הרחום.‬
‫חסר הרחמים!‬
‫נאשר!‬
‫וינסר!‬
‫הדי!‬
‫תראה אותך, זוסטריל!‬
‫הרשו לי לומר לכם‬
‫שהדיווחים על מותי היו הגזמה פראית…‬
‫הוא שוב מת?‬
‫נתתי לו הרבה משחה.‬
‫לעזאזל…‬
‫הקמתם אותו לתחייה בעזרת משחת שיער?‬
‫טוב…‬
‫כן.‬ ‫-בחייכם, חבר׳ה…‬
‫החומר הזה לא מחזיק מעמד.‬
‫זה לא מחזיק מעמד?‬
‫אל תתעכבו, בניי.‬
‫אי אפשר לבנות יריד חדש ללא המעצבים.‬
‫אתה מתכוון אלינו?‬ ‫-נעשה לך נחת, אבא!‬
‫נכון.‬
‫זה לא מחזיק מעמד?‬
‫מה לגבי הוריי?‬
‫צריך רק מנה חדשה של משחה.‬
‫אצל הכומר זה עבד.‬ ‫-זה ריק!‬
‫בשימוש נכון, זה יספיק לימים.‬ ‫-שבועות!‬
‫אהבנו כל שנייה שבילינו איתך, חמודה,‬ ‫אבל ראסט בנק בצרות.‬
‫מה אם פיסת הקסם האחרונה‬ ‫תוכל לעזור להציל את העיירה שלנו?‬
‫כבר אמרתי לך, מאוחר מדי!‬
‫לא, קאט.‬
‫את יכולה לשנות את העתיד הזה.‬
‫באמת?‬
‫אימא שלי חושבת שהשרפה הוצתה בכוונה.‬ ‫היא צריכה עד כדי להוכיח את זה.‬
‫ראול, תקים לתחייה עובד מהמבשלה.‬
‫עד.‬
‫בשימוש נכון, זה יספיק לשניים!‬
‫שלושה עדים!‬
‫בינתיים,‬
‫אנחנו נגן על ראסט בנק עד שהוא יחזור.‬
‫בדיוק, קאט!‬
‫כולם, מוכנים לקרב?‬
‫קדימה!‬ ‫-כן!‬
‫הלאה קלאקס קורפ!‬
‫- קלאקס קורפ יוצרים מקומות עבודה -‬
‫אבל ליין, שיבון הבטיחה לאימא שהיא תבוא!‬
‫חייבים להתחיל, ארמגרד!‬
‫המושלת שוחד…‬
‫לא לקלאקס קורפ!‬
‫בוקר טוב, בוחרים!‬
‫היום אנחנו נפרדים מהישן,‬
‫ומקבלים את פרויקט הבנייה הכי חדש והכי גדול‬
‫בתולדות המדינה שלנו!‬
‫ועכשיו, שותפיי לפשע,‬
‫ליין וארמגרד קלאקסון!‬
‫תודה.‬
‫אין צורך. תודה.‬
‫כשהמושלת שלכם הציעה לנו מיליונים‬ ‫כדי שנקים את הכלא שלנו כאן,‬
‫התאהבנו בראסט בנק.‬
‫אהבה שעמדה למבחן קשה בגלל הטיפוסים האלה!‬
‫עצרנו אתכם בכל שנה!‬
‫תיתני לי את הכבוד, ארמגרד?‬
‫אם לא אכפת לך.‬
‫רבותיי, תתניעו!‬
‫היכון, הכן…‬
‫רגע! תראו!‬
‫- לא לקלאקס קורפ -‬
‫אלוהים אדירים! שטפו לשיבון את המוח!‬
‫קדימה!‬
‫תמחצו אותם!‬
‫קדימה!‬
‫העתיד הזה לא יקרה!‬
‫הדובון שלי!‬
‫- ראסט בנק‬ ‫ביתה של בירת החלודה -‬
‫הורייך!‬
‫ונדל! תראה!‬
‫אין כמו פרשי נשמות.‬
‫אבא כנראה שלח אותם!‬
‫ליין וארמגרד קלאקסון,‬
‫אתם עצורים בחשד להצתה ורצח.‬ ‫-מה? מגוחך!‬
‫לא תוכלו להוכיח כלום ללא עדים!‬
‫- מבשלת ראסט בנק -‬
‫שוטרים… העדים שלכם.‬
‫חכו! היא עמדה מאחורי זה!‬
‫אשתי היא הרוצחת, לא אני!‬ ‫-איך אתה מעז, ליין?‬
‫חדשות טובות, כולם!‬
‫חברת קלאקס קורפ מחוסלת!‬
‫הצלחתם!‬
‫הצלחנו!‬
‫ניצחון!‬
‫אוי לא.‬
‫לא…‬
‫עלמת אופל מסכנה.‬
‫המשחה איבדה את הקסם שלה.‬
‫אימא, אבא…‬
‫ספרי לנו.‬
‫ספרי לנו על ראסט בנק, קאט. בעתיד.‬
‫מה את רואה?‬
‫תחזיקו חזק,‬
‫ותעצמו עיניים.‬
‫ראסט בנק חוזרת לחיים.‬
‫- מבשלת ראסט בנק -‬
‫אנשים חוזרים הביתה.‬
‫- ברוכים השבים -‬
‫אני עושה דברים עם האחות הלי.‬
‫ומיז האנטר.‬
‫- לשבור את המעגל -‬
‫גאים בך כל כך, מתוקה.‬
‫כמה אנחנו אוהבים אותה, דלרוי?‬ ‫-כל כך.‬
‫גם אני אוהבת אתכם.‬
‫אתם יודעים, אחרי שיריד החלומות שלנו ייבנה…‬
‫יהיה בו המיטב של העולם הבא,‬ ‫של מעלה או של מטה.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫הורייך!‬
‫ניתן להם כרטיסי VIP כולל הכול.‬
‫זה מגוחך.‬
‫רגע, חכי.‬
‫וואו!‬
‫שככה יהיה לי טוב!‬
‫או מיי גוש.‬
‫הייתי אמורה לשנוא את עצמי למשך שארית חיי.‬
‫אימא, אבא…‬
‫מה דעתכם?‬
‫אבל עכשיו, אני כבר לא צריכה.‬
‫אני עלמת אופל עם חברים מדהימים.‬
‫אפילו אתם, ונדל וויילד.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין‬
‫היי, חבר׳ה.‬
‫די מאוחר, שלוש וחצי לפנות בוקר,‬
‫והרגע התעוררתי כי שמעתי רעשים בחדר הסמוך,‬
‫ולא תאמינו מה מצאתי.‬
‫בואו איתי.‬
‫אז…‬
‫אני עומד לפתוח את הדלת.‬
‫שלום.‬
‫היי, איפה את מתחבאת?‬
‫בואי.‬
‫הנה את.‬
‫היי, קאט. מה שלומך?‬
‫מה את עושה פה?‬
‫אולי שיעמם לה באולפן לבדה.‬