Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
MARVEL STUDIOS PRESENTERAR
Det kända universum, med dess hjältar och underverk,
men hur är det med mörkret?
I vår moderna värld är det där monster bor,
tillsammans med dem som jagar och slaktar dem med stolthet.
Ingen mer produktiv än Bloodstone-familjen,
vars patriark länge har kontrollerat den kraftfulla övernaturliga reliken,
Bloodstone, ett vapen som inte liknar något annat.
Men nu söker vapnet efter en ny mästare,
då Ulysses Bloodstone har dött.
I kväll är det hans begravning.
Jägare har samlats från hela världen,
främlingar innan denna natt,
för en ceremoniell jakt som avgör vem som nu ska använda Bloodstone.
Och ve det monster som befinner sig bland dem.
Elsa är här.
Vilken skönhet, eller hur?
Själv har jag femtiosju bekräftade dödade.
Nästa år är min 30:e säsong.
Jag känner nästan lukten av blod på dina händer.
Tack.
Jag gillar hela din look med sminket.
Ett dödligt varumärke.
Ja. Det är för att hedra mina förfäder.
Ja. Inte mycket för att hedra förfäder och känslor.
Men det ser strålande ut på dig.
Jag förstår vikten av anonymitet i vår bransch,
men det blir ensamt.
Men jag är stolt
över att hedra gamla Ulysses med dig här i kväll.
Ulysses. Svårt att förstå att han är borta.
Ja, den galna jäveln.
Vilket ställe han byggde åt sig själv här, va?
Så, är något av dessa hackade monster ditt hantverk?
Nej.
Nej, men... Men han. Han slogs jag med några gånger.
Har aldrig sett så levande ut.
Elsa, efter 20 år hoppas jag att du inte kände dig skyldig att komma.
Gud vet att de andra inte gillar det. Hur länge stannar du?
Ge mig det som är mitt så går jag.
Vilken aspekt av Bloodstone är vi ute efter exakt?
Styrkan den ger, skyddet?
Livslängd...
Verussa, vad jag gör med den
är min ensak.
Det kan vara den bästa delen.
Jag undrar om du orkar. Alla dessa år utan träning...
Utan hans träning.
Vi tar reda på det ihop.
Du var så lovande när du växte upp.
Vi trodde alla att du skulle överträffa din far.
I stället verkar du nöjd med att efterlikna din mamma.
Jag gjorde vad jag kunde med dig.
Synd att jag inte blev så.
Var inte för snäll mot dig själv.
Du var den största besvikelsen i hans liv.
Över 200 döda tillsammans.
Tjugosex för dig.
Trettiosju döda.
Fyrtiotre.
Ett imponerande 57.
Och över 100 döda, mer eller mindre.
Över 100?
Ja.
Så många dödsbringare i ett rum.
Mitt kära hjärta!
Tack för att ni samlades till ritualen,
för att ni tog av era masker i kväll för att hedra Ulysses Bloodstone.
Han var en ledare,
en vän,
en älskare utan like.
Han visste att hans ande inte skulle vara här i kväll
med önskemålen för den ceremoniella jakten,
så han ordnade sin närvaro på andra sätt.
Oförbätterligt, verkligen.
Jag hoppas att min närvaro glädjer er.
Tack, Verussa, för att du ordnade det,
och för att ha format vår sak som ingen annan.
Med min bortgång är det nu dags att välja en ny ledare
i korståget mot monster.
Denna ära kan bara tilldelas
den starkaste och mest engagerade i vårt uppdrag.
Mycket snart kommer ett monster som inte liknar något som ni har mött
att släppas lös på denna heliga mark.
Jägaren som dödar denna best kommer att bli vår nya ledare,
och tar min Bloodstone i sin ägo.
Lycka till.
Jag kommer att ruttna för er.
Förlåt mig. Kyrkogårdshumor.
Det finns bara en Bloodstone,
och den kan bara ha en väktare.
Det skulle vara hans dotters, men efter årtionden av frånvaro,
har Elsa sedan länge övergivit den förstfödslorätten.
De enda vapnen som är tillåtna ikväll
är utplacerade i trädgården, så att ni kan hitta dem.
Enligt min mans önskemål,
kommer stenen att fästas på monstrets skinn.
Detta kommer att försvaga det.
Det kommer också att göra det arg.
Vänta.
Stenen är äntligen tillgänglig och vi har alla förtjänat rätten att jaga,
men hon får våldsgästa det här som ett utomhusbröllop?
Han har en bra poäng. Var är den vackra damens medaljong?
Har du kollat i din egen röv?
Elsa är välkommen att vara med.
Och precis som ni andra är hon ett lovligt byte.
Ingen specialbehandling.
De som inte överlever
kommer att hedras på lämpligt sätt.
För i kväll får alla jägare klara sig själva.
Din tursamma jävel.
Du går först.
De andra följer efter.
Jag skulle säga att stenen var på plats.
Seså.
Och nu svär vi en ed.
Vi spiller allt blod för jakten.
För sten och tro, för de som smidde vårt blad.
För att befria landet från dess styggelser.
Det finns ingen fred utan blod, och så kommer det förbli.
Och så kommer det förbli.
Jag föreslår att vi bara går förbi varandra.
Vad?
Jag föreslår att vi bara går förbi varandra.
Stenen är min!
Döden är ute efter dig, tösen!
Hallå. Vad händer?
Naturligtvis skulle jag hitta dig.
Självklart. Är du okej?
Du säger alltid att du ska vara försiktig,
och här är vi igen.
Räkna inte med att jag ska rädda dig. Det här är sista gången.
Jag vet. Gör det ont?
Försvagar den dig?
De sa att stenen skulle göra det.
Oroa dig inte, jag har en plan.
Tydligen så exploderar dessa små saker.
Så vi exploderar ut härifrån.
Allt du behöver göra är att inte dö.
Gör inte det... Håll dig vid liv.
Jag ska lägga det här nånstans, och kommer och hämtar dig.
Jag hittar dig. Jag vet inte.
Nej, nej...
Dörren.
Toppen.
Hur går din kväll?
Den går.
Svårt.
Är du skadad?
-Kan jag hjälpa dig? -Nej.
Okej.
Men det blöder mycket.
Det måste sitta åt och jämt.
Tack för det.
Jag måste härifrån.
Inte jag?
Jag kom för stenen för att bli av med pappa,
min styvmor, för alltid. Nu är jag fast här med några...
Det satt åt.
Får jag se?
Det måste göras rätt om det ska funka.
Du ville inte heller slåss när vi träffades, inte sant?
Sen galningen med yxan, du slogs inte då.
Jag har svårt att tro att du jagade och dödade monster.
Jag är inte den typen av jägare.
Inte som de där esbirros där ute.
Det är inte jag heller.
Inte? Så du har det inte i blodet?
Om du inte är jägare, varför vill du ha stenen?
Det vill jag inte.
Det är inte därför jag är här.
Vi kanske kan hjälpa varandra.
Om du hjälper mig att få monstret härifrån levande,
så kan jag ge dig stenen.
Okej. För du tar bara en snabb pratstund med honom,
reder ut det, för att du är monstrets vän?
Så du vill inte vara som din far?
Försiktigt.
Måste vara komplicerat att växa upp i denna familj.
Du vet inget om min familj.
Det gör jag inte.
Min familj var annorlunda.
Men alla familjer har något gemensamt.
De följer oss.
På gott och ont. De stannar, som om de blir en atmosfär.
Och ibland tror vi att genom att göra något mycket specifikt,
kan vi förändra allt och inte vara som dem.
Eller ibland så är de bara jobbiga
och vi måste rädda dem hela tiden.
Jag vet inte.
Det är komplicerat.
Vi kan dö här.
Du och jag, med din familj.
Det är ett alternativ. Inte mitt val, men ett alternativ.
Vad gör du?
När jag var liten
berättade pappa historier om min galna faster Frances.
Han sa att om jag betedde mig illa
skulle hon låsa upp sin grav,
komma ut, och dra in mig där som sällskap.
Hon var säker på att hon skulle komma tillbaka från de döda,
och då skulle hon behöva...
Inte illa.
...en väg ut.
Bra jobbat, Elsa. Jag heter Jack, förresten.
Okej, Jack, spräng väggen, jag tar honom till dig.
Okej, jag litar på dig.
Ge mig bara stenen, så är det bra.
Sen får du klara dig själv.
Närmaste yttermuren är den vägen, rakt fram, sedan två vänster och en höger.
Det finns en stor spricka halvvägs ner.
Aktivera sprängmedlet när du kommer dit.
Kasta det mot muren och ta skydd.
Okej.
Och Jack, lurar du mig så dödar jag er båda.
Okej.
När du stöter på honom, bara...
Behandla honom som en gammal vän. Använd hans namn.
Som är?
Ted. Han heter Ted.
Ted?
Ja.
Hur slår man på det här? För jag har försökt...
Nej.
Hallå!
Ted?
Du har ett fint namn.
Och din vän väntar på dig.
Nej!
Vänta!
Se här.
Gjorde Bloodstone detta mot dig?
Han tog tag i den och den kastade honom tillbaka.
Jaså.
Ett monster.
Som uppträder som en av våra egna.
Vanhelgar en helig natt.
Och du? Vad tänkte du på?
Befria ett monster med ett monster?
Jag visste inte det.
Jag längtar efter att få höra vilken sorts ondska du är.
Ingen av er borde få stenen.
Jakten avgör!
Ordningsregler.
Nej, nej...
Nej.
Elsa?
Elsa. Är du okej?
Tills du sliter upp min strupe så antar jag det.
Förlåt mig.
Jag kunde inte berätta för dig. Det var inte säkert.
Trodde du att det kunde påverka mitt omdöme?
Jag vet, jag är en idiot.
Men jag är också en människa.
Kanske inte vad du skulle kalla för människa.
Jag har system för att hantera den skada jag kan orsaka...
Jag bryr mig inte om dina system.
Håll dig borta så länge du kan.
Men de fungerar faktiskt. Du anar inte.
För jag är inte sån.
Jag är så här. Jag är...
Jag skulle aldrig skada dig eller någon av dem.
Och all min jakt görs av en del av mig som inte är jag.
Och det är inte den del som du är med nu.
Du har inget att oroa dig för.
Jag låser in mig en gång i månaden, varje fullmåne.
Det är allt.
Och nästa fullmåne är om fem dagar.
Vi har gott om tid att komma på något.
Du fattar det inte, kompis.
Varför satte de mig här hos dig?
Fem dagar?
Bloodstone kan förvandla dig på fem sekunder.
Tack på förhand för att det gick snabbt.
Nej.
Jag borde inte ha bett om din hjälp.
Jag borde inte ha behövt din.
-Det här kommer att gå illa. -Jättedumt.
Okej.
Om det här händer så måste du titta på mig. Okej?
Bryt inte ögonkontakten, oavsett.
Vad pratar du om?
Vad gör du? Vad i...
Släpp...
Vad är det här?
Jag måste komma ihåg dig.
Fungerar det?
En gång...
Jag ber er, snälla.
Gör inte det här.
Inte på det här sättet.
Döda mig bara som jag är.
Annars blir det ingen nåd, jag lovar.
Nåd?
Det kanske överraskar dig.
Hela vårt uppdrag bygger på nåd för dig,
och sådana som du,
såväl som alla oskyldiga liv ni tar.
Du vill se det här, älskling.
Din far dog övertygad om att du aldrig skulle komma hem. Jag hoppades.
Jag undrar vad han hade känt om att du jagar mig.
Bättre än ditt svek.
Men när det är över märker du att mina händer är rena.
Hans? Inte direkt.
Det är dags för dig att visa upp dig.
Jag är ledsen, Elsa.
Min hand!
Han släpper inte! Han drar in mig!
Ta honom!
Nej, nej, nej!
Jack, är du kvar där inne?
Elsa! Du släppte honom!
Du kommer nu att dö, som du levde,
en skam för din fars minne,
och det heliga Bloodstone-namnet!
Han gick ditåt.
Där är du, härskarinnan.
Jag ville bara stå till ditt förfogande.
Lysande. Du kan börja med att städa upp den här röran.
Tack, Ted.
Tack, kompis.
Är hon okej?
Bra. Det är bra.
Vad? Nej.
Nej, jag räddar dig. Vad pratar du om?
Strunt samma. Nej.
Jag kan inte tänka på mat just nu. Jag är...
Vi tar sushi. Jag är skyldig dig det. Ja.
Ja, du väljer. Ja.
Översättning: Johan Sjöbom