Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- NETFLIX מציגה -‬
‫- משטרה -‬
‫תקשיב.‬
‫אני רוצה להודות לך על זה שנתת לי‬ ‫את הצ'אנס הזה.‬
‫מעכשיו, אני בחיים לא אעבור יותר‬ ‫את המהירות המותרת.‬
‫זה מספיק?‬
‫יופי, אדוני השוטר.‬
‫…המערכה האחרונה בסאגה‬ ‫ובאופרת הסבון המשפטית‬
‫שריתקה את דרום אפריקה במשך כמה שנים.‬
‫נראה שהשופטת טוקוזילה מסיפה הייתה מוכנה‬ ‫להפתיע את כולם שוב…‬
‫מה?‬
‫זה בסדר, אנחנו הולכים לעשות על האש.‬
‫- שלוש שנים לאחר מכן -‬
‫מה לעזאזל?! אל תתפסו את כל הכביש המחורבן!‬
‫זה עולה 24 ראנד.‬
‫"אימפלה" רצים על כל המגרש.‬
‫הם צריכים להתמקד יותר בהגנה.‬
‫אתה הולך למשחק היום בערב?‬
‫ברור שאני הולך.‬
‫הנה זה. כמה אני חייב לך?‬
‫אל תדאג, זה על חשבון הבית.‬
‫אתה בטוח?‬
‫כן, זה שום דבר.‬
‫בטח. תודה, מרטין.‬
‫ותמסור ד"ש לליזט.‬
‫אני אמסור.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן, אני בסדר, אני פשוט צריך להוציא את זה‬ ‫בשיעול, כי אחרת זה ממשיך.‬
‫ביי, דוד.‬
‫היי, אבא'לה!‬ ‫-בתי היקרה, מה שלומך?‬
‫טוב. מה איתך, אבא'לה?‬ ‫-טוב.‬
‫זה בסדר אם אני אשן אצל אלזה ומורין היום?‬
‫בשום אופן לא.‬
‫אבל אבא'לה…‬ ‫-בלי אבל.‬
‫בבקשה, אבא'לה!‬ ‫-אל תקראי לי "אבא'לה".‬
‫את יודעת שאני לא אוהב אותה.‬
‫טוב, אבא, אתה לא אוהב אף אחד.‬
‫זה לא נכון.‬
‫מה עם מחר בבוקר?‬ ‫-אני לא אאחר.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫תודה. אני אוהבת אותך.‬ ‫-גם אני אוהב אותך.‬
‫את צריכה כסף?‬
‫אני מסודרת, תודה.‬
‫טוב, תיהני.‬ ‫-בסדר.‬
‫ותהיי זהירה.‬
‫סליחה.‬
‫זה בסדר.‬
‫את יכולה ללכת.‬
‫- ברנינג בוש -‬
‫אלוהים, הם משחקים גרוע.‬
‫תמסור את הכדור, לעזאזל!‬ ‫-קיבינימט!‬
‫אחי, תראה את מליסה.‬
‫היא נראית שיכורה לגמרי.‬ ‫-כן.‬
‫אז תגיד, מה קרה ביניכם בסוף?‬
‫היא יותר מדי תובענית.‬
‫אני מנצחת!‬ ‫-כן!‬
‫והחיים מספיק קשים.‬
‫אה.‬
‫אלוהים!‬
‫אתה כבר הולך?‬
‫טוב?‬
‫כן, היא בסדר. אנחנו נהיה בסדר.‬
‫בוא לפה.‬
‫תיזהר, טוב?‬
‫ווסי…‬
‫אבי.‬
‫אתה תשמור על עצמך?‬
‫תמיד.‬
‫בקרוב נוכל לקנות טלוויזיה חדשה.‬
‫אל תדאג, היא לא כזאת גרועה.‬
‫חוץ מזה, אין לנו כסף לזה.‬
‫את צודקת.‬
‫אני חייב ללכת.‬
‫די.‬
‫ג'ון.‬ ‫-היי, ווס.‬
‫מה המצב בפנים?‬
‫יש בערך שלושה או ארבעה אנשים‬ ‫בבית הראשי. בוא נלך.‬
‫אנחנו ביחד בסיפור הזה?‬
‫כן.‬
‫אלוהים…‬
‫זכינו בכל הקופה, אחי. בכל הקופה.‬
‫מה?‬
‫שמעת את זה?‬
‫שיט.‬
‫אני לא אפגע בך.‬
‫היי, בואי נכסה אותך.‬
‫אני לא אפגע בך.‬
‫הנה. בסדר.‬
‫את בטוחה עכשיו.‬
‫אני אתקשר אליך ברגע‬ ‫שאני אעשה עסק עם מונגו.‬
‫זה מסוכן.‬
‫נו, ווס, אם הוא יחשוב‬ ‫שאתה טומן לו פח הוא יהרוג אותך.‬
‫אני יודע.‬
‫ואתה בכל זאת לא רוצה גיבוי.‬ ‫-אתה יודע שהוא שונא לבנים.‬
‫טוב, שמעתי שהוא שונא שוטרים אפילו יותר.‬
‫כן, אבל הוא אוהב כסף.‬
‫כמו כולנו, לא?‬
‫מה איתה?‬
‫אני אסיע אותה לקווינסטאון.‬
‫אני מכיר שם אנשים טובים,‬ ‫אולי הם יוכלו לטפל בה.‬
‫בהצלחה, חבר.‬
‫תמיד ממשיכים הלאה.‬ ‫-רק ביחד.‬
‫מאורות סמים ארורות.‬
‫זה שלך.‬
‫סליק. הרבה זמן לא התראינו.‬
‫לא מספיק זמן.‬
‫מה יש לך בתיק?‬ ‫-זה בשביל הבוס. תגיד לרוסי שאני פה.‬
‫תגיד לו בעצמך.‬
‫תנו לו להיכנס.‬
‫שב.‬
‫הנה.‬
‫אתה לא אמור להיות פה, נכון?‬
‫למה את חושבת ככה?‬
‫אז מה אתה רוצה, אדוני השוטר?‬
‫שיט. זה מחרמן רק לראות את זה, אה?‬
‫אז אתה מוכר עכשיו? זה העניין?‬
‫אתה כבר לא שוטר מסריח.‬
‫אנחנו עושים את זה או לא?‬
‫הוא מוצא חן בעיניי.‬
‫שב.‬
‫מה הוא הביא לנו, סליק?‬
‫ארבעים ושמונה אחוז טהור.‬
‫אפשר?‬
‫בבקשה.‬
‫זה חומר טוב.‬
‫סליחה, זה היה לא מנומס מצידי.‬
‫רוצה מנה?‬
‫אתה לא עדיין במשמרת, נכון?‬
‫אז כמה אתה רוצה בתמורה?‬
‫חמישה קילו, ב-600 ראנד לגרם.‬
‫זה שלושה מיליון.‬
‫זה לא פתוח למשא ומתן.‬
‫אהבתי. אתה מודיע להם מהרגע הראשון‬ ‫שלא כדאי להם לנסות לדפוק אותך, אה?‬
‫כן.‬
‫אז, עשינו עסק?‬
‫מה שמוזר, זה שצוות קטן מאיפשהו‬ ‫באומטטה הציע לסליק את אותה הצעה. לא, סליק?‬
‫מה עשית, שדדת אותם? הרגת אותם?‬
‫אין לי זמן למשחקים. אם אתם לא רוצים‬ ‫לעשות איתי עסק, אני אקח את זה…‬
‫למקום אחר.‬
‫אתה יודע, אנשים תמיד צריכים לשאוף ליותר,‬ ‫כי אחרת בשביל מה יש גן עדן?‬
‫אלוהים יודע את זה, וגם אני.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫זאת אומרת שתן לנו 48 שעות.‬
‫אם אתה יכול לחכות, אז עשינו עסק.‬
‫יופי. עכשיו רד למטה. שתה משהו על חשבוננו.‬
‫אוסקר פיסטוריוס נכנס לבית המשפט, והוא עלול‬ ‫להישלח לכלא ל-15 שנה בגין רצח.‬
‫שמעת על זה?‬ ‫-כן, היום יקבעו מה יהיה העונש שלו.‬
‫הכרתי בחורה אחת בזימבבואה‬ ‫שכמעט ירתה בבעלה.‬
‫אבל, היא שמעה רעש, לקחה את האקדח שלה,‬ ‫ואז לא הצליחה לטעון אותו.‬
‫מה קרה, אחי?‬
‫פשוט יש לי הרגשה לא טובה בקשר לבחור הזה.‬
‫הבחור שקנה לנו ארוחת צהריים הרגע?‬ ‫-כן, כאילו שהוא…‬
‫לדעתי, הוא לא ישב בכלא.‬
‫לא כמו שהיה קורה לנו אם היינו הורגים‬ ‫את הנשים שלנו. עשירים לא יושבים בכלא.‬
‫אז מה בא לך לאכול? אני רוצה סטייק.‬
‫כן?‬
‫אני בדרך.‬
‫אלוהים, ווסי, כמעט השתנתי במכנסיים.‬
‫סליחה שלא דפקתי.‬ ‫-תן לי חיבוק.‬
‫מתחילים מוקדם היום, אה?‬
‫כן, את יודעת איך זה.‬
‫באים כשקוראים לנו, והולכים‬ ‫לאן ששולחים אותנו.‬
‫ואף פעם לא שואלים שאלות שאסור?‬
‫מה שלום אבי? והתינוקת?‬
‫את יודעת איך אבי, היא אף פעם לא מתלוננת.‬
‫הקטנה… הייתי רוצה לדאוג‬ ‫שיהיו לה חיים יותר טובים לפני שהיא תיוולד.‬
‫וביוהנסבורג יהיה יותר טוב לדעתך?‬
‫סליחה. ג'ון מספר לי הכול.‬
‫טוב, לא הכול.‬
‫אני רק אומרת שווסי צודק‬ ‫שהוא שואף ליותר בחיים.‬
‫המקום הזה… השתנה.‬
‫הוא כבר לא כמו פעם.‬
‫בכל אופן,‬
‫יכול להיות שגם אנחנו נעבור.‬
‫הוא סיפר לך?‬
‫הוא מספר לך הכול הרי.‬
‫אנחנו… אנחנו לא נאבד את החווה.‬
‫טוב?‬
‫הבטחתי לך את זה, ואני מקיים‬ ‫את ההבטחות שלי.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫תודה.‬
‫היי, ווס, הוא הסכים למחיר שלנו?‬
‫כן, היא אמרה שהכסף שלנו‬ ‫יהיה מוכן בעוד יומיים.‬
‫היא?‬
‫כן.‬
‫שיט. זה הדבר הכי משמח ששמעתי כבר חודשים.‬
‫אוי, לעזאזל.‬ ‫-שיט.‬
‫ג'ון.‬ ‫-קארל.‬
‫ווסי.‬ ‫-קארל.‬
‫יש לנו חתיכת מצב בעייתי פה.‬
‫מי מצא את האוטו?‬ ‫-הייתי בדרך הביתה, וראיתי אותו פה.‬
‫אני מכיר את האוטו הזה.‬ ‫-באמת?‬
‫כן, הוא רשום כשייך למליסה ואן דר וולט.‬
‫ואן דר וולט? הקצב?‬ ‫-כן.‬
‫יש גופה?‬
‫לא. עדיין לא.‬
‫שלחנו כמה חבר'ה לחפש‬ ‫לפני שעתיים בערך, אבל…‬
‫העשב שיש בשדה והרוח המזדיינת. סליחה.‬
‫טוב.‬
‫אז מישהו גורם לה לסטות מהכביש,‬ ‫היא עושה תאונה,‬
‫לפני שהיא מבינה מה קורה, מישהו נמצא מעליה,‬
‫היא מצליחה להדוף אותו,‬
‫ואולי היא אפילו פוצעת אותו.‬
‫אולי.‬
‫היא ברחה, והוא רדף אחריה.‬
‫אנחנו נצטרך עוד אנשים.‬
‫כן.‬
‫ג'ון, מצאנו משהו.‬
‫ג'ון סמיט שומע.‬
‫מצאנו משהו.‬
‫תגיד להם שמצאנו אותה.‬
‫בוקר טוב, מרטין.‬ ‫-ג'ון.‬
‫שלום, ליזט.‬
‫שלום.‬
‫אנחנו יכולים לשבת בבקשה?‬
‫מה קרה?‬
‫עדיף שנשב.‬
‫היום בבוקר קראו לנו‬
‫לחקור כלי רכב נטוש.‬
‫אני לא מבין. מה זאת אומרת?‬
‫של מי היה האוטו שמצאתם?‬
‫זאת היה האוטו של מליסה.‬
‫מה קרה למליסה? מרטין, מה הוא מנסה להגיד?‬
‫שלחנו משלחת חיפוש, עם כלבים, ו…‬
‫אני לא מבינה. מה אתה מנסה להגיד?‬
‫תקשיבו, אני מצטער. מצאנו‬ ‫את הגופה שלה הבוקר.‬
‫מתוקה…‬
‫לא הבת שלי!‬
‫אל תיגע בי!‬
‫לך תזדיין!‬
‫רגע, מרטין. תקשיב. אנחנו נגלה‬ ‫מי עשה את זה,‬
‫והוא ישלם על זה. אני מבטיח לך. בסדר?‬
‫להתראות, מרטין.‬
‫אל תבטיח הבטחות שאתה לא יכול לקיים.‬ ‫-מה?‬
‫תראה, אתה הכרת אותה. אני מצטער,‬ ‫זה מספיק קשה,‬
‫אבל אני לא עומד לשנות את התוכניות שלי.‬ ‫אני לוקח את הכסף ועוזב.‬
‫אני לא נכנס עכשיו לחקירת רצח.‬
‫אתה פשוט מפנה לה את הגב ככה?‬
‫טוב, זה לא המאבק שלך.‬
‫למה זה חייב להיות המאבק שלי?‬ ‫כי אני שוטר או כי היא לבנה?‬
‫זה בשביל צדק, ווס.‬
‫צדק… כמה ילדים שחורים נהרגו השנה?‬
‫כמה מהמקרים האלה נפתרו?‬
‫בגלל כמה מהם כל המחלקה יצאה לשטח‬ ‫בשלוש לפנות בוקר, לעזאזל?‬
‫כן, הבנתי, בסדר.‬
‫תראה, בסוף השבוע הזה, שנינו נהיה עשירים.‬
‫אתה תוכל להציל את החווה שלך, אני אוכל‬ ‫לדאוג שלמשפחה שלי יהיו חיים טובים,‬
‫אז למה שלא פשוט ניתן למישהו אחר‬ ‫לקחת על עצמו את העול הזה?‬
‫לא אכפת לי מה אתם צריכים לעשות.‬
‫תגלו מי עשה את זה.‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫ואם אתם צריכים עוד כוח אדם, אני אעביר‬ ‫לפה אנשים מקווינסטאון.‬
‫תודה, אדוני. אני אשמח.‬
‫יופי! ייצרו איתך קשר מהמשרד שלי.‬
‫על מה כולכם מסתכלים? תמשיכו לעבוד!‬
‫כולם בחדר הצוות עוד עשר דקות!‬
‫טוב, תהיו בשקט.‬
‫תודה, לואיס.‬
‫רובכם כבר שמעתם שהקורבן,‬ ‫מליסה ואן דר וולט,‬
‫הייתה האחיינית של ראש העיר.‬
‫מה שאומר שהחקירה הזאת הרגע הפכה‬ ‫לבלגן רציני בשביל המחלקה.‬
‫יש בחירות השנה,‬
‫וראש העיר לא רוצה להצטייר כמישהו…‬
‫שנוהג ביד רכה.‬
‫אז הוא מציע באופן אישי פרס למחלקה,‬
‫בשווי 250,000 ראנד…‬
‫בסדר, תירגעו.‬
‫עבור המעצר וההרשעה של מי שרצח‬ ‫את האחיינית שלו.‬
‫אתם הייתם השוטרים הבכירים הראשונים‬ ‫שהגיעו לזירת הפשע.‬
‫כן.‬ ‫-כן, קפטן.‬
‫והכרתם את הקורבן?‬
‫אבא שלה למד איתי בבית ספר.‬
‫אם אתה ווסי רוצים להעביר את זה למישהו אחר,‬ ‫זאת ההזדמנות שלכם.‬
‫זה בסדר, קפטן. אנחנו נמשיך עם החקירה.‬ ‫נתפוס את החלאה הזה.‬
‫ג'ון?‬
‫כן.‬
‫כן, אדוני.‬
‫טוב.‬
‫ג'ון ווסי יובילו את החקירה‬ ‫וכולכם תעזרו להם,‬
‫בכל דרך אפשרית. ברור?‬
‫כן, אדוני.‬ ‫-יופי.‬
‫עכשיו תתחילו לעבוד.‬
‫הקהילה הקטנה שלנו‬
‫הזדעזעה מהתקרית הנוראית‬ ‫שהתרחשה אתמול בבוקר.‬
‫ולפני שנתחיל,‬
‫אני רוצה שנתפלל למען משפחתה‬ ‫של הצעירה שנהרגה.‬
‫תודה.‬
‫קפטן.‬ ‫-כן?‬
‫אתה יכול לספר לנו בת כמה הייתה הקורבן?‬
‫היא הייתה אמורה להיות בת 18 בספטמבר.‬
‫סליחה שאני שואלת, אבל יש עדויות‬ ‫לכך שהיא נאנסה?‬
‫זה עדיין לא ידוע כרגע.‬
‫קפטן, משהו נעלם או נגנב?‬
‫לא. למיטב ידיעתנו, שום דבר לא נלקח.‬
‫קפטן?‬ ‫-כן.‬
‫מי יוביל את החקירה?‬
‫שניים מהחוקרים הכי טובים‬ ‫שלי. שוטרים בכירים.‬
‫רב-פקד ג'ון סמיט,‬ ‫והשותף שלו, ווסי מאטסוסו.‬
‫כמו שאומרים באפריקנס, הם עומדים על המשמר.‬
‫קפטן? קפטן, בבקשה, רק עוד כמה שאלות.‬
‫כן, ברור.‬
‫קפטן, היו חילופי אש בחווה‬
‫שבהם נהרגו לפחות שלושה אנשים.‬
‫למה לא הזכרת את זה?‬
‫כי הם לא היו קרובי משפחה של ראש העיר?‬
‫לא הזכרתי את זה כי זאת חקירה פתוחה,‬ ‫ואנחנו בודקים מה הייתה הסיבה לירי.‬
‫מה עם טברנת גולגוטה?‬
‫מה איתה?‬
‫כמעט כל פשע שקשור לסמים נובע משם,‬
‫ואתם בכל זאת מרשים לטברנה להמשיך‬ ‫לפעול יום ולילה.‬
‫אין הוכחה חותכת שטברנת גולגוטה מעורבת‬ ‫באסון הטרגי הזה בשום צורה.‬
‫אבל הגופה של הקורבן נמצאה קרוב לשם, לא?‬
‫השדה שבו הגופה נמצאה נמצא‬ ‫ליד הטאונשיפ, כן,‬
‫אבל זה לא אומר שמישהו מהטאונשיפ קשור‬ ‫לאסון הטרגי הזה.‬
‫היא צודקת. העבריינים מהטאונשיפ הזאת‬
‫רוצחים אנשים ולא נענשים על זה, כי מישהו‬ ‫במחלקה שלכם מאפשר ל…‬
‫חריט, בבקשה, פשוט שב.‬
‫הם באים מהטאונשיפס כדי להרוג את הילדים‬ ‫שלנו ואתם לא עושים כלום בקשר לזה.‬
‫היי! מי הורג את הילדים שלך?‬
‫אתם!‬
‫כדאי שתתחילו לעבוד על זה, ומהר.‬
‫מותק?‬
‫אני פה.‬
‫יום קשה, אה?‬
‫אני כל כך גאה בך.‬
‫למה?‬
‫כי אתה וג'ון‬
‫נותנים לאנשים תקווה.‬
‫אתם…‬
‫נותנים לי…‬
‫תקווה.‬
‫תקווה?‬
‫היית באותה פגישה שאני הייתי בה?‬
‫אני יודעת שזה בדרך כלל ככה.‬
‫אבל אולי…‬
‫הפעם זה יהיה אחרת.‬
‫אנחנו צריכים לבנות טיימליין‬ ‫של 18 השעות האחרונות בחייה של מליסה.‬
‫מתי ראיתם אותה בפעם האחרונה?‬
‫היא באה לקצביה בערך בארבע וחצי,‬ ‫עם חברות שלה,‬
‫אלזה ומורין.‬
‫היא באה כדי לבקש רשות לישון אצלן.‬
‫שמת לב אם היא התנהגה בצורה מוזרה?‬
‫או אמרה משהו מוזר?‬ ‫-לא.‬
‫לא, היא התנהגה כרגיל.‬
‫היא מאוד רצתה לישון אצל חברות שלה.‬
‫היה לה חבר?‬
‫לא.‬
‫היא יצאה עם הני, שעובד אצלי, לכמה זמן,‬
‫אבל הם נפרדו לפני כבר יותר משנה.‬
‫היו לה אויבים? מישהו‬ ‫שאולי היה רוצה לפגוע בה?‬
‫היא בקושי הייתה בת 18.‬
‫למה שיהיו לה אויבים לעזאזל?‬
‫אנחנו רק מנסים לבדוק‬ ‫את כל האפשרויות, זה הכול.‬
‫באמת?‬
‫אתם מבזבזים זמן, לעזאזל!‬
‫לכו לחפש את החלאה הזה!‬
‫עוף לי מהדרך!‬
‫מה דעתך?‬ ‫-נראה לי שהיית צריך לבוא לבד.‬
‫מה? למה?‬
‫אתה צוחק, נכון?‬
‫לא.‬
‫כרגע, כל מי שלא נראה או נשמע‬ ‫כמוהם הוא האויב,‬
‫ומבחינתם, אני שחור בדיוק כמו מי שהם חושבים‬ ‫שהרג את הילדה שלהם.‬
‫הם הרגע גילו שהבת שלהם מתה.‬
‫קיבינימט! לא הכול קשור לגזע.‬
‫היי, תראה את זה.‬
‫מה מצאת?‬
‫היא עונדת את השרשרת הזאת בכל התמונות,‬ ‫חוץ מבתמונה הזאת.‬
‫מישהו הכניס אותה לראיות?‬ ‫-עדיין לא.‬
‫אולי היא הלכה לאיבוד בשדה.‬
‫אולי.‬
‫אוי, שיט.‬
‫אני חייב לענות.‬
‫מליסה הייתה אמורה לישון אצלנו,‬ ‫אבל היא לא חזרה מהבר.‬
‫איזה בר?‬
‫ברנינג בוש.‬
‫קרה משהו בבר?‬
‫הייתה תקרית בין מליסה לאקס שלה…‬
‫הני דה ויליארס?‬
‫איזו תקרית בדיוק?‬
‫הני ומליסה יצאו ביחד לתקופה,‬
‫אבל היא נפרדה ממנו כי יש לו פתיל קצר.‬
‫עד כמה קצר?‬
‫הוא היה קנאי,‬
‫והוא הרביץ לה.‬
‫הוא הרביץ לה אתמול בלילה?‬
‫- ברנינג בוש -‬
‫כן.‬
‫היא הייתה פה עם חברות שלה,‬
‫וכמה בחורים שחורים.‬
‫אז מה קרה?‬
‫תראה.‬
‫לא אכפת לי עם מי אנשים מסתובבים,‬
‫כל עוד הם מתנהגים יפה ומשלמים.‬
‫כסף זה כסף.‬
‫מה הם עשו?‬
‫הם עשו בעיות לכמה מהלקוחות שלי,‬
‫אז העפתי מפה את כולם.‬
‫אם אתה רוצה לראות, הכול מצולם.‬
‫הנה הסרטונים, הם ממוינים לפי מצלמות ושעות.‬
‫תודה, אני אמשיך מפה.‬
‫תעצור.‬
‫תפעיל את זה שוב.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫סעו בזהירות.‬ ‫-סעו בזהירות.‬
‫תעצור.‬ ‫-מי זה?‬
‫קופ. מאפיונר שעובד‬ ‫אצל הרוסי בגנבת מכוניות.‬
‫שיט.‬
‫לא פלא שהיא מתה.‬
‫היי, ווס, מה קרה?‬
‫נמאס לי מהחרא הזה!‬ ‫-ווסי!‬
‫היי! מה לעזאזל נראה לך שאתה עושה?!‬
‫אתה חתיכת כו…‬ ‫-תגיד את זה.‬
‫תגיד את זה.‬
‫ווסי…‬ ‫-תגיד את זה!‬
‫ווסי! ווס, בוא נלך.‬
‫תן לי תירוץ לעזאזל, תגיד את זה!‬ ‫-ווסי…‬
‫ווסי. ווס.‬
‫בוא נלך.‬
‫אני רוצה לראות אותך חושב בהיגיון‬ ‫לשם שינוי, יא דביל אחד.‬
‫ככה חשבתי.‬
‫לך תזדיין.‬
‫אתה חושב שיש למדינה הזאת תקווה, ג'ון?‬
‫שנצליח להתגבר על השנאה מתישהו?‬
‫להתגבר עליה? לעזאזל.‬
‫זאת בקשה גדולה.‬
‫נשפך פה הרבה דם.‬
‫אבל מבחינתי אתה אח שלי.‬
‫אתה מבין?‬
‫אתה הבחור היחיד בעולם שאני‬ ‫באמת סומך עליו, אז…‬
‫בשבילי זה מספיק.‬
‫לחיים.‬
‫אנחנו חייבים להפסיק לקנות‬ ‫את החרא הזול הזה.‬
‫ואו. מי זה זה שנתן את האגרוף?‬
‫אנחנו עוד לא יודעים, קפטן.‬
‫אם הוא מסתובב עם קופ, הוא צרה צרורה.‬
‫טוב. זה מה שאני רוצה שתעשו.‬
‫תמצאו את הבחור שנתן‬ ‫את האגרוף, ותעצרו אותו.‬
‫בואו נתחיל עם החבר לשעבר.‬
‫טוב.‬
‫בבקשה.‬
‫לא הרגתי אותה.‬
‫בחיים לא הייתי פוגע בה. בבקשה.‬
‫בחיים לא הייתי פוגע בה.‬
‫באמת?‬
‫אז מה זה לעזאזל?‬
‫אה?‬
‫זאת בטח לא הייתה הפעם הראשונה, אה, בריון?‬
‫אתה יכול להגיד מה שאתה רוצה.‬ ‫לא הרגתי אותה.‬
‫אז אתה מודה שהרבצת לה?‬
‫אני…‬
‫כלומר, התעצבנתי פעם או פעמיים, אבל זהו…‬
‫איזה שטויות!‬
‫החברות הכי טובות שלה העידו שהיא פחדה ממך,‬
‫שהיית אלים ושאיבדת שליטה,‬ ‫ושבגלל זה היא עזבה אותך.‬
‫לא.‬
‫אהבתי אותה.‬
‫אהבת אותה?‬ ‫-אהבתי אותה.‬
‫בבקשה.‬
‫טוב, אז…‬
‫זה? זאת לא אהבה.‬ ‫-אוי, אלוהים. פאק.‬
‫וזה?‬ ‫-פאק.‬
‫זאת לא אהבה.‬
‫אה, וזה? זה? זאת אהבה?‬ ‫-אלוהים. פאק.‬
‫זה?‬
‫אם אתה חושב שזאת אהבה,‬ ‫אתה צריך ללכת לפסיכיאטר.‬
‫קינאת.‬ ‫-לא.‬
‫גרמת לה לסטות מהכביש, ואז הכית אותה.‬ ‫-לא.‬
‫למוות, בדם קר. קדימה, תודה בזה.‬
‫תקשיב, פשוט תודה בזה, כי…‬
‫אוי, לעזאזל, ווס!‬
‫שתוק ותפסיק לבכות!‬
‫אתה יודע, אני הכי שונא גברים שמכים נשים.‬
‫עכשיו ספר לנו מה קרה, או שאני אפגע בך.‬
‫בסדר!‬
‫אחרי שהעיפו אותי מהבר, הלכתי לחבר,‬
‫קובאס ואן יארסוולד.‬
‫עישנו ג'וינטים ושתינו הרבה בירה.‬
‫יש עדים שיאשרו שהייתי שם עד הצהריים למחרת…‬ ‫-ומה קרה ליד שלך?‬
‫הכנסתי אגרוף לקיר. כעסתי!‬
‫אם אתם צריכים לחשוד במישהו,‬ ‫זה במאפיונר הזה שהיא עזבה אותי בשבילו.‬
‫איך קוראים לו?‬
‫סוניבוי.‬
‫היא קראה לו סוניבוי.‬
‫מה לעזאזל חשבת לעצמך? אני…‬
‫טיפלתי בזה.‬ ‫-טוב, זה עבד, לא?‬
‫העיקר הוא לא הדרך, אלא להשיג תוצאות, זוכר?‬ ‫אתה לימדת אותי את זה.‬
‫אני לא אוהב לירוק לבאר שממנה אני שותה,‬ ‫ואני לא מוכן שיפטרו אותי בגלל החרא הזה!‬
‫הבנת, אחי?‬
‫כן.‬
‫יופי.‬
‫הכסף הזה מאוד יעזור.‬
‫מה, אתה אפילו לא סופר?‬
‫אני סומך עליך.‬
‫זה הדבר הכי מצחיק ששמעתי היום.‬ ‫-אני יודע עד כמה אכפת לך מהמוניטין שלך.‬
‫כל מה שיש לבן אדם זה את המוניטין שלו.‬
‫מה שהוא עשה,‬
‫ומה שהוא יכול לעשות,‬
‫זה כל מה שיש לו.‬
‫אז שאף אחד לא יגיד שהייתי פושע לא ישר.‬
‫אז מה אתה מתכנן לעשות עכשיו?‬
‫אני חושב לעבור לאיגולי. לפתוח דף חדש.‬
‫אין ספק שזה המקום המתאים לזה.‬
‫אני תמיד צריך אנשים כמוך.‬
‫כשתגיע לשם תתקשר למספר הזה.‬ ‫תגיד לו שאני שלחתי אותך.‬
‫פשוט ככה?‬ ‫-למה שזה יהיה יותר קשה?‬
‫מה דעתך?‬
‫לרוב השוטרים שעובדים אצלנו אין טיפת כבוד.‬
‫הם מעשנים, מהמרים, אלכוהוליסטים.‬
‫אבל הוא, הוא לא יודע מה הוא רוצה להיות.‬
‫עדיין לא.‬
‫זה מה שפחדתי שתגיד.‬
‫קח את החבר'ה ותעקבו אחריו.‬
‫אתה מתחיל לעלות הרבה יותר‬ ‫ממה שאתה שווה, ילד.‬
‫אני מצטער, דוד מונגו. אני אעזוב מחר‬ ‫בבוקר, דוד מונגו.‬
‫היי, אני יודע שהקדמתי‬ ‫אבל לא יכולתי לחכות ל…‬
‫מה קרה?‬
‫הם רבים, והוא הכה אותה.‬
‫פחדן מזדיין!‬
‫לכי תזדייני, כלבה מזוינת!‬
‫כלבה טיפשה, קטנה ובכיינית.‬
‫אתה פחדן מזדיין.‬
‫זה כל מה שאתה. אתה פחדן מזדיין!‬
‫לכי תזדייני!‬
‫קראת למשטרה.‬
‫אתה יודע מי אני?‬
‫זה הבית שלי.‬
‫עוף מפה.‬
‫אדוני…‬ ‫-החוצה. עוף מפה.‬
‫אתה צריך להירגע.‬ ‫-עוף מפה!‬
‫עוף מפה!‬ ‫-אתה צריך להירגע.‬
‫לא קראתי לו, הוא הבעל של העוזרת,‬ ‫יא חתיכת אידיוט!‬
‫תראה, אני לא מתכוון לבקש ממך שוב!‬ ‫תירגע! היא בסדר?‬
‫כן.‬ ‫-היי, גבר.‬
‫היי, אף אחד לא קרא לך.‬
‫אף אחד לא קרא לך.‬
‫אך אחד לא קרא לך! אז עוף לי מהבית,‬
‫או שאני הולך לקחת את הנשק שלי,‬ ‫ולקרוע לך את הצורה, ילד!‬
‫תעזוב אותו!‬
‫מי ילד עכשיו?‬
‫תעזוב אותו!‬
‫תעזוב אותו, יא חתיכת מניאק! יא חתיכת חיה!‬
‫צאו מפה!‬
‫צאו לפני שאני אגיש תלונה במשטרה.‬ ‫-אנחנו צריכים ללכת!‬
‫ווסי, מה עבר לך בראש?‬
‫מה עבר לך בראש?‬
‫כל הנסיעה הביתה לא אמרת מילה,‬ ‫ועכשיו את בצד שלהם?‬
‫לעזאזל, ווסי, זה לא קשור לצדדים.‬
‫אתה יכול לאבד את העבודה שלך בגלל זה, לא?‬
‫אני בטוח איבדתי את שלי.‬ ‫ומה עם התינוקת שלנו?‬
‫כל מה שאני עושה אני עושה בשבילה.‬
‫גברים כאלה מסכנים את כולם. מגיע‬ ‫להם כל מה שעושים להם.‬
‫כן?‬
‫כן, אני בדרך. וג'ון?‬
‫הבנתי.‬
‫כן. אני אשאיר את זה פה בינתיים.‬
‫מה קרה?‬
‫את צריכה להתחיל לארוז.‬
‫אנחנו עוברים ליוהנסבורג. בסוף השבוע.‬
‫אלוהים, השבוע? אנחנו בכלל לא יכולים להרשות‬ ‫לעצמנו לגור שם, ווסי.‬
‫ווסי, מאיפה השגת את זה?‬
‫הרווחתי את זה.‬
‫טוב, לפחות חצי מזה.‬
‫איך?‬
‫היו לנו כמה עסקאות שתכננו מהצד ו…‬ ‫חלק מהן יצאו לפועל.‬
‫הן היו לא חוקיות?‬
‫לא חוקיות? את בכלל יודעת מה זה אומ…‬
‫אל תשקר לי. שלא תעז לשקר לי! אתה גנב?‬ ‫גנבת את זה?‬
‫לא, אני לא גנב, לעזאזל!‬
‫תראי.‬
‫זה לא משנה מאיפה הגיע הכסף.‬ ‫מה שמשנה זה מה שנעשה איתו.‬
‫אני לא מאמינה למה שאני שומעת.‬
‫אבי, תראי את המדינה שלנו.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫תראי את המדינה שלנו.‬
‫תראי את הנשיאים שלנו, הפוליטיקאים שלנו,‬
‫הבוס שלך!‬
‫כולם עושים את זה,‬
‫דואגים לעצמם, מרפדים את הכיסים שלהם,‬ ‫ועכשיו שאני עושה את זה, את שופטת אותי?‬
‫אותי? את צוחקת עליי?!‬
‫את שמחה שסיכנתי את החיים שלי כדי להגן‬ ‫על החלאות האלה שבשבילם אני לא יותר מכושי?‬
‫אתה יודע… אתה יודע שאני לא חושבת ככה.‬
‫בואי נהיה חופשיים, אבי.‬
‫בואי נהיה חופשיים.‬
‫חופשיים מזה שאת צריכה לטאטא להם את הרצפה,‬
‫מזה שאני צריך להגן עליהם‬ ‫כשהם ישנים, אבי. אבי…‬
‫יכולים להיות לנו חיים טובים סוף סוף.‬
‫ווסי…‬
‫כבר יש לנו חיים טובים.‬
‫אתה לא מבין?‬
‫הכסף המלוכלך הזה‬
‫לא ישנה את מה שהם חושבים עליך.‬
‫הוא לא ישנה את מה שאתה חושב על עצמך.‬
‫אני מתחננת בפניך.‬
‫בבקשה.‬
‫אני חייב ללכת.‬
‫תחשבי על מה שאמרתי.‬
‫אבל תתחילי לארוז.‬
‫ווסי.‬
‫כן.‬
‫הוא יוצא עכשיו.‬
‫לא, הוא השאיר את זה פה.‬
‫מה אתה רוצה שאני אעשה?‬
‫טוב.‬
‫ברוך הבא לכולם, סליחה שאני לא נותן לכם‬ ‫ללכת הביתה למיטה החמה שלכם.‬
‫תודה שהצטרפת אלינו, ווסי.‬
‫יש משהו רקוב בעיר הזאת, חברים,‬
‫ואנחנו בוחרים את הזמן הכי גרוע‬ ‫שאפשר לטפל בו.‬
‫אני הראשון שיודה שהתחמקנו מלהתמודד‬ ‫עם המקום הזה במשך יותר מדי זמן.‬
‫אבל אם לא נעשה משהו עכשיו,‬ ‫החלאות האלה לא ייענשו על שום דבר,‬
‫ואני לא מתכוון לתת לזה לקרות.‬
‫לואיס.‬
‫טוב, על סמך התצפיות שלנו,‬
‫מדובר בערך ב-200 איש.‬
‫רובם מתחת לגיל 30, ורובם יהיו חמושים.‬
‫אז תזכרו, לנו יהיו פחות אנשים מלהם,‬
‫והדבר האחרון שאנחנו צריכים‬
‫זה עוד תקרית.‬
‫לליצן הזה, מונגו,‬
‫מי שמנהל את המקום הזה,‬
‫יש קשרים בצמרת של מערכת המשפט של הטאונשיפ,‬
‫ועם הרוסים.‬
‫מאחורי הקלעים, אנשים קונים ומוכרים‬
‫מכוניות גנובות, סחורה שנגנבה מבתים,‬
‫רובים, סמים,‬
‫כבלי נחושת, מה שלא תרצו.‬
‫החלאה הזה חושב‬ ‫שהוא הרובין הוד של הטאונשיפ!‬
‫אבל למרות זאת, הלילה אנחנו לא מנסים‬ ‫לתפוס אותו ואת החברים שלו.‬
‫המטרה שלנו הלילה היא סוניבוי וקופ.‬
‫לכו תתפסו אותם, חבר'ה.‬
‫אתה מבין שהוא בדיוק שילם לנו את כל הסכום.‬ ‫הוא יחשוב שבגדנו בו.‬
‫זאת העבודה שלנו. אין לנו ברירה.‬
‫אולי.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-מזהיר אותו.‬
‫נתראה במכונית.‬
‫- בר -‬
‫צו חיפוש?‬
‫תסגיר לנו אותו,‬ ‫או שזה יהיה הרבה יותר גרוע.‬
‫אתם יודעים מי הולכים להיות שוטרים?‬
‫אנשים מהטאונשיפ שרוצים‬ ‫להיות במעמד הביניים.‬
‫והם יצליחו, לא משנה במי הם יצטרכו לפגוע.‬
‫היי, ווס. השמוקים האלה תמיד חושבים‬ ‫שהם רובין הוד.‬
‫אתה ממש לא, אחי.‬
‫בכמה אנשים אתה פגעת?‬
‫בהרבה פחות מאנשים לבנים כמוך.‬
‫תראה, פשוט… תן לנו את מה‬ ‫שאנחנו רוצים ואנחנו נלך.‬
‫זה לא קשור אלינו.‬
‫אנשים מהטאונשיפ נרצחים ונדקרים כל הזמן.‬
‫עכשיו בחורה לבנה אחת נרצחה‬ ‫ואתם מתפרצים לפה?‬
‫לא נראה לי.‬
‫לכו. ואם נראה לכם שזה נגמר, זה לא.‬
‫קח את אח שלך איתך.‬ ‫-היי.‬
‫היי, קופ.‬
‫סוניבוי, הגיע הזמן, אחי.‬
‫סבבה.‬
‫מי זה?‬ ‫-תפתחו! משטרה!‬
‫תברח!‬
‫זרוק את הנשק הזה! רד על הברכיים!‬
‫אני אביא את האוטו!‬
‫תברח, סוניבוי! תברח!‬
‫ג'ון…‬
‫ג'ון, הוא ברח.‬
‫ג'ון?‬
‫ווסי? ווס, תפסנו אותו.‬
‫חתיכת חרא!‬
‫חשבת שלא יתפסו אותך, אה?‬
‫על מה אתם מסתכלים?‬
‫הוא הרג בחורה.‬
‫לא. האיש הלבן הזה משקר!‬ ‫-תכניסו אותו לוואן.‬
‫תכניסו אותו לוואן לעזאזל.‬
‫היי, אימא… החרא הזה משקר.‬
‫תעיפו אותו מפה.‬
‫הוא משקר! האיש הזה משקר.‬
‫אתה משקר!‬ ‫-חתיכת חרא!‬
‫תכניסו אותו לטנדר המחורבן. לא, הוא משקר.‬
‫הוא משקר!‬
‫היי, היי.‬
‫זה בשבילי, תודה.‬
‫ווס, רוצה קפה?‬
‫- שולם -‬
‫מרטין, אתה בסדר? אתה יושב פה כבר הרבה זמן.‬
‫סליחה, לא שמתי לב לזמן.‬
‫אני מוכן.‬
‫טוב. בוא תיכנס.‬
‫זה יפה.‬
‫אתה רק צריך לחתום על החשבונית,‬ ‫ואז נוכל להתחיל.‬
‫עשית עבודה טובה.‬
‫תודה.‬
‫אני אתן לך רגע.‬
‫אני מתגעגע אלייך.‬
‫אני כל כך מתגעגע אלייך.‬
‫אני שבור לגמרי ממה שקרה.‬
‫הלוואי שהייתי יכול לשנות את זה,‬
‫שהייתי יכול להבין לרגע אחד‬ ‫איך דבר כזה היה יכול לקרות לך.‬
‫אבל אני מבטיח לך, אהובה,‬
‫אני אמצא אותו.‬
‫אבי, חשבתי על משהו.‬
‫מה אם אני אתפטר היום…‬
‫בוקר טוב, אדוני השוטר.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫הנה, אני רואה. גם אתה לא אוהבים‬ ‫שפולשים לך לשטח שלך.‬
‫בבקשה,‬
‫תשחרר אותה. היא לא עשתה כלום.‬
‫אתה לא יודע שכשמישהו מעצבן אותי,‬
‫אני לוקח ממנו הכול?‬
‫אבל הזהרתי אותך.‬
‫אמרתי לך שהם באים.‬
‫כן, אבל הבכת אותי.‬
‫ואני צריך לשמור על המוניטין שלי.‬
‫זה כל מה שיש לאנשים, נכון? המוניטין שלהם.‬
‫ווסי!‬ ‫-היי! שקט!‬
‫יש לי כסף.‬
‫אתה יכול לקחת אותו.‬
‫להחזיר לי את הכסף שלי לא יכפר על זה.‬
‫חיים יעלו לך הרבה יותר מזה.‬
‫זה.‬
‫היית עסוק, אה?‬
‫כמה שוחד צריך לקחת כדי להגיע לזה?‬ ‫-לך תזדיין.‬
‫שאני אלך להזדיין?‬
‫עצה קטנה,‬
‫מפושע לפושע.‬
‫אם אתה חייב להיות בגיהינום,‬
‫אל תבזבז את כל הזמן שלך‬ ‫על חלומות על גן עדן.‬
‫תראה לאן זה הוביל אותך.‬
‫הם לקחו הכול?‬
‫את כל מה שהיה לי, וגם את החלק שלך.‬
‫שיט!‬
‫איך לעזאזל נתת לזה לקרות?‬
‫לא נתתי לזה לקרות. הם איימו‬ ‫על המשפחה שלי עם אקדח,‬
‫מה הייתי אמור לעשות?!‬
‫אפשר לקחת אותו בחזרה?‬ ‫-לא, רק אם נילחם בהם.‬
‫בלי המשטרה, לא נצליח להתקרב‬ ‫לשם. איזו פשלה!‬
‫אז זהו.‬
‫זה נגמר.‬
‫לא. לא אם נצליח להרשיע את הרוצח הזה.‬
‫אנחנו נקבל את הפרס.‬ ‫זאת עדיין התוכנית, נכון?‬
‫בוא רק נוודא שהוא אשם.‬
‫אנחנו נוודא. סמוך עליי, אחי.‬
‫אז הסבתא אומרת שהוא לא יודע לקרוא?‬
‫כן.‬
‫היי, דוקטור. מה שלום העציר שלנו?‬
‫יש לו סדקים בשתי צלעות וזעזוע מוח קל,‬ ‫אבל הוא יהיה בסדר אם תתנו לו לנוח.‬
‫אני חייבת לומר שהופתעתי.‬
‫ממה הופתעת?‬
‫לפי הדפוס של המכות, חשבתי‬ ‫שהרוצח יהיה ימני.‬
‫מי שעצרתם שמאלי.‬
‫את אומרת שהוא לא עשה את זה?‬
‫לא.‬
‫היא לא אומרת את זה.‬
‫לא, היא לא אומרת את זה.‬
‫בכל אופן, אנחנו צריכים לחקור אותו,‬
‫לגלות מה הסיפור שלו.‬
‫ברור. אני אקח דם לבדיקות, ונראה מה מתאים.‬
‫נו, טוב.‬
‫לא הרגתי אותה.‬
‫אבל קרה משהו באותו לילה.‬
‫אחרי שיצאנו מהבר,‬
‫טנדר לבן כמעט גרם לנו לסטות מהכביש.‬
‫את יודעת שהוא מחרטט. היית צריכה‬ ‫לתת לי לכסח אותו. אלוהים.‬
‫אני לא יכול לתת לילדים לזלזל בי. את בסדר?‬
‫כן, אני בסדר.‬ ‫-את בטוחה, מותק?‬
‫כן.‬ ‫-כן?‬
‫אני נשבע שאם אני אראה את החרא הזה שוב,‬ ‫אני אהרוג אותו!‬
‫אז אתה תלך לכלא.‬
‫פשוט תעזוב את הני, טוב? הוא לא שווה את זה.‬
‫בעצם, מותק, אבא שלך יודע מה הוא עשה לך?‬
‫מה… יש הרבה דברים שאבא שלי לא יודע.‬
‫מה הבעיה שלו?‬ ‫-מה?‬
‫מה?‬ ‫-למה הוא נצמד אליי ככה?‬
‫מה הבעיה שלו?‬
‫תוכל לזהות את הטנדר הזה?‬
‫אם אני אראה אותו שוב, כן.‬
‫זה היה אחד מהטנדרים הענקיים האלה‬ ‫שמשתמשים בהם לציד.‬
‫ואחרי זה היא הורידה אותי‬ ‫בטאונשיפ ונסעה הביתה.‬
‫נתת לה לנסוע הביתה לבד?‬
‫התחננתי בפני מליסה שלא תיסע לבד.‬
‫גם אם הייתי צריך לנסוע איתה לחווה‬ ‫של אלזה ואז לחזור ברגל לטאונשיפ.‬
‫אבל היא לא הסכימה.‬
‫למה שהיא לא תסכים?‬
‫כי היא פחדה שהסביבה שלה תגלה עלינו.‬
‫הכרתי את מליסה מאז שהיא הייתה ילדה קטנה,‬
‫והיא בחיים לא הייתה מסכנת הכול‬ ‫בשביל דפקט כמוך.‬
‫אתה מזיין בשכל.‬
‫אתה לא יודע כלום על מליסה,‬ ‫ואתה לא יודע כלום עליי.‬
‫באמת?‬
‫אני סתם בחור לבן וטיפש?‬
‫אתה נכנס ויוצא מהכלא מאז שהיית בן עשר.‬
‫תקיפה, שוד,‬
‫גיליון ההרשעות שלך באורך‬ ‫של הזרוע שלי לעזאזל.‬
‫אתה שקרן‬
‫וגנב,‬
‫ועכשיו,‬
‫גם אונגומבוללי.‬
‫רוצח.‬
‫ג'ון…‬ ‫-לא, ווס.‬
‫אני לא אתן לילד הזה לשבת פה ולשקר לנו.‬
‫מליסה נתנה לו טרמפ מטוב ליבה,‬
‫וכדי להודות לה, הוא אנס אותה‬ ‫והכה אותה למוות!‬
‫לך תזדיין.‬
‫לך תזדיין. אמרתי לך תזדיין.‬
‫שאני אלך להזדיין?‬
‫ג'ון!‬ ‫-פאק.‬
‫אפילו אם אתה עושה את זה, לך תזדיין.‬
‫פאק!‬
‫לך תזדיין גם אתה! לכו תזדיינו,‬ ‫כולכם אותו דבר!‬
‫פאק!‬
‫לכו תזדיינו!‬
‫פאק!‬
‫מה זה היה, לעזאזל?‬ ‫-סליחה, גבר.‬
‫אתה יודע שאסור לנו לפקשש את זה!‬ ‫-ביקשתי סליחה, טוב?‬
‫אז מה דעתך על הסיפור שלו?‬ ‫-על הטנדר הלבן?‬
‫המקום הזה מלא בטנדרים לבנים.‬
‫אז אתה חושב שהוא משקר?‬ ‫-ברור שהוא משקר!‬
‫זה כל מה שהחארות הקטנים האלה יודעים לעשות‬ ‫עד שהם לא מסוגלים יותר.‬
‫תקשיב לי.‬
‫העבודה היחידה שלנו היא להשיג‬ ‫ממנו הודאה חתומה. זהו.‬
‫בסדר? וכמה שיותר מהר, יותר טוב.‬
‫בוא נלך לסיים את העבודה.‬
‫- נעדרת, נשרפה, תיק לא פתור -‬
‫ווס?‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-כן. מה זה?‬
‫אה, זה כל מה שהיה על סוניבוי כשעצרו אותו.‬
‫תודה.‬
‫אתם תראו!‬
‫זה הולך להישבר, אחי.‬
‫סוניבוי.‬
‫סוניבוי!‬
‫מה אתה רואה?‬
‫הנה הוא.‬
‫זה הטנדר.‬
‫הנה הוא.‬
‫זה הטנדר.‬
‫אתה בטוח?‬
‫במאה אחוז, אדוני השוטר. במאה אחוז.‬
‫עכשיו אתה מאמין לי?‬
‫אדוני השוטר, עכשיו אתה מאמין לי?‬
‫דוקטור?‬
‫כן.‬
‫אז זה באמת מישהו אחר?‬
‫כבר אמרתי לווסי שיש התאמה רק בזרע.‬
‫ג'ון? שמעת אותי?‬
‫כן, שמעתי אותך.‬
‫תודה.‬
‫- בנק סטרנד, התראה אחרונה -‬
‫אל תדאג, לא באתי לפה כדי לפגוע בך.‬
‫הנה משהו לאכול.‬
‫זה לא הכי טעים, אבל הנחתי שאתה רעב.‬
‫זה טופס שאתה צריך לחתום עליו.‬
‫איזה טופס?‬
‫אם אתה רוצה לצאת מפה ולהוכיח‬ ‫שאתה חף מפשע, אז…‬
‫הסיכוי היחיד שלך הוא לדבר עם שופט.‬
‫זאת בקשה להקדים את הדיון‬ ‫בעניינך בבית המשפט.‬
‫כלומר, אתה יכול להישאר במעצר לשנה‬ ‫עד תום ההליכים, זה יותר קל, לי לא אכפת.‬
‫זה תלוי בך.‬
‫יש לך עט?‬
‫הנה עט.‬
‫- הודאה באשמה, רצח, אונס, תקיפה -‬
‫תחתום שם.‬
‫תחתום, אני אעשה את השאר.‬
‫יופי.‬
‫תודה.‬
‫אז את עוזבת?‬
‫לאימא שלי.‬
‫למה?‬
‫אתה יודע למה.‬
‫אבי…‬ ‫-אל.‬
‫תקשיבי, אני מתחנן בפנייך.‬
‫בבקשה אל תעשי את זה. פשוט חכי.‬
‫פשוט… חכי.‬
‫הבית שלנו…‬
‫כבר לא בטוח.‬
‫אתה מבין את זה?‬
‫אבל את בטוחה…‬ ‫-באמת חשבתי…‬
‫שאנחנו עומדים למות היום בבוקר.‬
‫אבל עכשיו את בטוחה.‬
‫מחכה לי שם עבודה.‬
‫איזו עבודה?‬
‫אני אחליף את אימא שלי,‬
‫כי היא כבר זקנה מדי לעבודות בית.‬
‫אבל את שונאת להיות עוזרת בית.‬
‫אני חייבת ללכת.‬
‫אני צריכה ללכת.‬
‫טוב.‬
‫קח את אלה בבקשה.‬
‫אני אתקשר אליך כשאני אגיע לשם.‬
‫אני ממש מצטער על כל מה שקרה.‬
‫אני יודעת.‬
‫אני אסדר את זה.‬
‫אני אשיג את הכול בחזרה כשנגיע ליוהנסבורג.‬
‫ווסי…‬
‫עם כל הזמן הזה‬
‫שאתה מבזבז…‬
‫על לנסות להחזיר את מה שלקחו לך,‬
‫אתה מאבד יותר ויותר.‬
‫אבל כש…‬
‫תהיה מוכן…‬
‫אני אחכה לך.‬
‫סע.‬
‫אז היא עזבה אותך, אה?‬
‫כן.‬
‫אני מצטער לשמוע, גבר.‬
‫לא… זה עדיף כרגע.‬
‫כן.‬ ‫-או שזה מה שאני אומר לעצמי לפחות.‬
‫מה איתך ועם הבנק?‬
‫הבנק?‬
‫הכול טוב, גבר. זה הסתדר.‬
‫איך?‬
‫לא שמעת?‬
‫קיבלנו את הפרס.‬
‫מה?‬
‫פתרנו את התיק, גבר.‬
‫ניסיתי להתקשר אליך אבל, אתה יודע…‬ ‫היית כל כך עסוק.‬
‫רגע, סוניבוי התוודה?‬
‫התוודה וחתם על ההודאה.‬
‫לא, אני לא מבין. הרופאה התקשרה אליך?‬
‫כן.‬
‫ו… טוב, אם ימצאו התאמה אחרת אז…‬
‫אתה יודע, אולי יבטלו את האישום,‬ ‫אבל בינתיים, הוא אשם, אחי.‬
‫פאק!‬
‫ווסי…‬ ‫-פאק!‬
‫מה לעזאזל?‬
‫היי, חשבתי שאנחנו ביחד בסיפור הזה.‬ ‫-היינו, אבל אנחנו כבר לא!‬
‫מה?‬
‫זה בגלל החלק שלך בכסף?‬
‫נו, באמת, גבר. ראש העיר העביר את הכסף‬ ‫לחשבון היום בבוקר.‬
‫מחר בבוקר יהיה לך 100,000 בחשבון, אחי.‬
‫חמישים אלף למחלקה, ואני קיבלתי 100,000.‬ ‫זה פטור ממס! מה אתה… מה?‬
‫ווס, למה לעזאזל אתה מתנהג ככה?‬
‫תקשיב לי. כל העמדת הפנים המחורבנת הזאת‬ ‫הייתה רעיון שלך, טוב?‬
‫ועכשיו שהוא עבד, אתה מתחיל‬ ‫להתבכיין. מה לעזאזל?‬
‫ווסי!‬
‫לך תזדיין!‬
‫הילד הזה ידע בכלל על מה הוא חותם?‬
‫אני אירה בך כאן ועכשיו, יא חתיכת חרא!‬
‫עכשיו תעוף מהחווה שלי!‬
‫אז עכשיו זה מתגלה.‬
‫מי אתה באמת.‬
‫מה? אתה מושעה, יא חתיכת חרא!‬
‫לך תזדיין!‬
‫מליסה…‬
‫היא הכי אהבה את השעות האלה.‬
‫כן.‬
‫"הוא ניצב בחשכה,‬
‫"נישא שבוי‬
‫"על כנפי הדמיון.‬
‫"מלאך הרפאים‬
‫"שובר את מסכתו‬
‫"ומשיל את הססנותו.‬
‫"עם עוז ליבו הנערץ,‬
‫"הוא צועד לצידה‬
‫"בחדר הצר,‬
‫"יד ביד."‬
‫היי.‬
‫מותק?‬
‫אתה שומע אותי?‬
‫"ותחת שמיים לבנים, במקום מבטחים,‬
‫הם שוכבים חבוקים,‬
‫ומספרים זה לזה על ליקוי הנשמה,‬
‫ישובים‬
‫בשולי הזמן."‬
‫תחנה אחרונה, מותק.‬
‫הייתי שמח להישאר ולשחק איתך, אבל…‬
‫זה נעשה קצת מסוכן.‬
‫זה היה קרוב.‬
‫אבל תקשיבי.‬
‫החדשות הטובות…‬
‫הן שנתראה בקרוב.‬
‫…נתן לנו לא מעט כסף עכשיו. אולי סטייק.‬
‫…לימון מתוק.‬
‫היי, מה אתה עושה? לך לסוף התור!‬
‫זה בסדר, אני מטפל בזה.‬
‫יש לך הרבה אומץ, אה?‬
‫בן זו…‬
‫כולם לעוף מפה!‬
‫תכסחו אותו.‬
‫אז מה, נראה לך שאתה יכול להיכנס‬ ‫למועדון שלי ואני אגאל אותך מייסוריך?‬
‫אני לא עושה לך יותר טובות.‬
‫עכשיו צא מהמועדון שלי!‬
‫תוציאו את החרא הזה מפה.‬
‫אין בעיה.‬ ‫-קדימה.‬
‫לך תזדיין, מונגו!‬ ‫-לך אתה להזדיין!‬
‫תזדיין אתה והמוניטין שלך!‬
‫שתוק!‬
‫תלביש לו את זה.‬
‫יהיו מפגינים מחוץ לבית המשפט.‬
‫אוי, שיט. רגע!‬
‫רגע!‬
‫כן?‬
‫מה כן? זאת אני, תפתח.‬
‫למען השם, אני מתקשרת אליך כבר יומיים!‬
‫מה לעזאזל קרה לך?‬
‫רצית משהו?‬
‫מצאתי התאמה‬
‫בין דגימות השיער שנתת לי לבין העור מתחת‬ ‫לציפורניים שלה. קוראים לו וילהלם יוסטה.‬
‫את מבזבזת את הזמן שלך. השעו אותי.‬
‫למה?‬
‫כי שברתי לבוס שלי את האף.‬
‫אלוהים. זה פשוט לא מזיז לך, אה?‬
‫עומדים להכניס את הילד הזה לכלא על משהו‬ ‫שהוא לא עשה רק כי אתה כל כך שקוע בעצמך.‬
‫לעזאזל.‬
‫- נוחי על משכבך בשלום, מליסה,‬ ‫אנחנו אוהבים אותך -‬
‫כשנלך, תוריד את הראש למטה.‬
‫הבנת?‬
‫יופי.‬
‫בואו נלך.‬
‫לעזאזל!‬
‫מה אתה עושה פה?‬ ‫-אנחנו צריכים לדבר.‬
‫תן לי סיבה אחת לא לעצור אותך עכשיו‬ ‫על שיבוש הליכי משפט.‬
‫לפני שלוש שנים, לקחנו ביחד שוחד‬ ‫שבגללו בחורה חפה מפשע מתה.‬
‫יש עליך מכשיר האזנה מחורבן?‬ ‫-אני לא מנסה לבגוד בך, גבר.‬
‫תראה, הבחור ששחררנו אז הוא החלאה‬ ‫שהרג את מליסה,‬
‫וילהלם יוסטה. הדנ"א שלו תואם לדגימות העור‬ ‫שמצאו מתחת לציפורניים שלה.‬
‫הכול בסדר?‬
‫תעצור אותו.‬
‫על שיבוש הליכי משפט, ועל זה‬ ‫שהוא מבייש את המשטרה.‬
‫מה?! זה בגלל האף שלך?‬
‫לך תזדיין.‬
‫תראה, ג'ון, הילד הזה חף מפשע.‬ ‫תסתכל בתיק לעזאזל!‬
‫תודה, אני אמסור את זה לשופט,‬ ‫אבל זה כבר לא בשליטתי.‬
‫תראה, ג'ון, אם אתה רוצה…‬ ‫-תיכנס לאוטו.‬
‫ג'ון, אם אתה רוצה‬ ‫להאשים מישהו, תאשים אותי.‬
‫אף פעם לא לקחתי את העבודה הזאת ברצינות,‬ ‫אף פעם לא כיבדתי אותה,‬
‫אף פעם לא הבנתי כמה חשוב שאני פשוט אעשה‬ ‫את הדבר הנכון.‬
‫ג'ון, תראה, הייתי צריך להיות שוטר‬ ‫יותר טוב, שותף יותר טוב, חבר יותר טוב.‬
‫תראה, הייתי צריך לעשות הרבה דברים אחרת,‬ ‫ג'ון, אבל תשחרר את הילד!‬
‫כל מה שעשית היה בשביל המשפחה שלך.‬
‫מה שאני עושה, הוא בשביל המשפחה שלי.‬
‫תכניס אותו לאוטו.‬ ‫-ג'ון!‬
‫ג'ון!‬
‫פאק! ג'ון!‬
‫לעזאזל!‬
‫ג'ון!‬
‫קדימה! מהר!‬
‫שחררו את סוניבוי!‬
‫- הגנו על הבנות שלנו, צדק למליסה -‬
‫שחררו את סוניבוי!‬ ‫-צדק למליסה!‬
‫- חופש לסוניבוי -‬
‫תקראו לחובש! תקראו לחובש, לעזאזל!‬
‫תקראו לחובש!‬
‫עכשיו!‬
‫- ג'ון סמיט -‬
‫וילהלם!‬
‫חיכינו לך.‬
‫אני פה.‬
‫חבל שבאת לפה כדי למות.‬
‫אז זהו?‬
‫חשבתי שאתם חושבים שאתם לוחמים.‬
‫או שאתה פשוט איזה רוצח סדרתי חולני‬ ‫שמתחבא מאחוריהם?‬
‫טוב.‬
‫כשזה ייגמר…‬
‫אתה תצטער על זה שלא יריתי בך.‬
‫למה?‬
‫יפה.‬
‫אני רואה שעברת הכשרה.‬
‫יפה, גבר.‬
‫בוא.‬
‫אתה רוצה לדעת‬
‫"למה"‬
‫הרגתי את מליסה,‬
‫"למה"‬
‫הרגתי את כל האחרות.‬
‫עשיתי את זה כי יכולתי.‬
‫לאן את חושבת שאת הולכת?‬
‫עשיתי את זה‬
‫כדי שהן יהיו השפחות שלי‬
‫בעולם הבא!‬
‫קדימה, תעמוד.‬
‫תראי…‬
‫יש לך לב קטן.‬
‫לב קטן…‬
‫אתה נשמע‬
‫כמו פרפר שלכוד‬
‫מתחת למטרייה.‬
‫אני עוצר אותך באשמת רצח!‬
‫- מוקדש לאבא שלי -‬
‫- בהוקרת תודה לג'רום לוי -‬
‫תרגום כתוביות: דנה עומר‬