Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
DESET DNŮ DOBRÉHO MUŽE
Haló?
Do prdele. Do toho mě netahejte.
Rozumíš?
- Kdo to byl? - Sklapni.
1. DEN
Haló? Sadıku, jsi tam?
Ano, Maide?
Počkej chvilku.
- Pojď dál. - Dobré ráno.
Poslouchám.
Můžeš se stavit v kanceláři? Ve dvě?
- Kolik je teď? - Dvanáct.
Přijď včas. Mám pro tebe práci.
Dobře, budu tam.
Dlouháne, spal jsi zase oblečenej?
Ta kráva Cemile chce, abych se okamžitě vystěhovala.
Poslala mi výzvu.
Napiš té slepici něco, aby mi dala pokoj.
Sežeň si právníka.
Nejsi snad právník? Ve skříni máš diplom.
Přísahám, že jsem neslídila.
Uklízela jsem, když jsi byl nemocný.
Býval jsem právník. A ty klíče chci zpátky.
Zase tohle?
Nechtěla jsem se ptát, ale kdo to je?
Proč na to pořád koukáš?
Marlowe. Mluví sám se sebou, stejně jako já.
Dlouháne.
Pěkně prosím.
Prosím.
Nech to tady. Přečtu si to večer.
- Dobře. - Jseš zlatej, dlouháne.
Jsi nejlepší na světě.
Můžete dál, pane Sadıku.
Vítej.
Jak se máš?
Kromě toho, že ti je zima?
Tenhle případ je trochu osobní.
Víš, že mám dvojčata.
Pomáhá nám s nimi chůva, jmenuje se Yeter. Taky má syna.
Sehnala jsem mu práci pomocníka v kadeřnictví Nóbl Hayroş.
Asi před měsícem zmizel.
Policie to vyšetřuje, ale nic.
Zatím nic nemají.
Maide, víš, že po měsíci je…
Já vím. Samozřejmě, že to vím.
Ale nemůžu přijít za Yeter a říct jí: „Moje milá, tvůj syn je asi mrtvý.“
Takže to musí vypadat, že něco dělám.
Bez ní bych doma měla chaos.
Jestli skončí, budu vyřízená.
Tady máš vizitku komisaře Şevketa.
Zavolej mu, kdybys něco potřeboval. Dluží nám laskavost.
Dole je můj řidič Hüseyin. Odveze tě ke mně domů.
Vyšetřuj to asi tak týden. Víc stejně udělat nemůžeme.
Tak jo.
Víš…
Rezzan vždycky říkala, že jsi chytrý.
Řekla jsem Yeter, že jsi můj spolužák, že jsi chytrý
a taky dobrý muž.
POLICEJNÍ ZPRÁVA YETER HASANOĞLU
Maide hradí mé dceři a synovi soukromou školu.
Tevfika ale vyloučili, i když se moc snažil.
A paní Maide mu sehnala práci v kadeřnictví,
aby jen nelelkoval, než půjde na vojnu.
Můj syn pracoval svědomitě. Z práce šel rovnou domů.
Hádal se poslední dobou s někým? Měl nepřátele?
- Třeba v rámci rodiny? - Vůbec ne.
Měl přítelkyni?
Ne.
I když má můj vrabeček obrovské srdce.
Maide mi řekla, že jste dobrý muž.
A opravdu jste.
- Ty sušenky jsou výborné. - Dejte si.
To je Hatice, moje dcera.
Říkala jsem ti stokrát, ať zvoníš jen jednou.
Jo. Dobře.
Vidíš, co děláš?
Půjdu je utišit. Hned jsem tu.
Za deset minut se jdu učit k Zelize.
- Nikam nechoď. Počkej. - Domů dojdu sama.
- Ahoj Hatice. - Jsem Pınar.
Máma říkala, že jsi Hatice.
Mám právo používat jaké jméno chci.
- Na to snad nemusí být zákon. - To je pravda.
Kdo jste?
Dobrý muž. Dnes už mi tak řekli dva lidé.
Nemám si taky změnit jméno?
Hledám tvého staršího bratra.
Yeteřina nejdražšího, milovaného syna?
- Čemu se směješ? - Je tak hloupá.
Kdyby se místo slídění v mým telefonu podívala do super telefonu svýho vrabečka,
věděla by, co má za lubem.
- Co má za lubem? - Noční prohlídky…
Ty máš taky pěknej telefon.
Nevím, jestli jste dobrý muž,
ale zdáte se mi dost vlezlej.
Energie.
Musím přece studovat.
Co je noční prohlídka?
Ty nevíš.
Bojíš se o něj?
To je vaše práce, Dobrý Muži.
Řekněte prosím Yeter, že Pınar odešla.
- Co jdeš studovat? - Tělocvik.
Pardon. Vždycky brečí zároveň.
- Odešla, že? - Jo. Taky bych měl jít.
- Měl bych dát vědět Maide. - Ano.
Vezměte si to.
- Ne. Co to děláte? - To je to nejmenší.
Pro mého syna cokoli.
Neopustil by mě.
Šetřil, abychom mohli všichni navštívit rodné město.
Prosím, najděte ho.
Dobře.
KAAN HOLDING OBRAŤTE TVÁŘ K BUDOUCNOSTI
Tělocvik. Jasně.
Podívejme, Macite.
Andante.
Jedna, dva,
tři, čtyři…
3 651, 3 652, 3 653,
Tři tisíce…
Macite!
Haló!
Sadıku?
- Proč jsi tady? - Ne kvůli Maide. Neboj.
Položím tvé holce pár otázek ohledně jejího bratra.
Promluvíme si později. Tak jeď.
Pojď se mnou.
Tak mluv.
- O čem? - Noční prohlídky.
Vím jen, že jsou ve čtvrtek večer.
Vrabeček to měl ve zprávách v telefonu.
Říkal nám, že čtvrtek večer dělá přesčasy a nechodil domů.
Tak se zeptejte v kadeřnictví. Nóbl Hayroş.
Kde je Tevfikův telefon?
Jak to mám vědět? Bude tam, kde je Vrabeček.
Nekoukejte na mě. Tenhle je můj.
Zeptejte se Macita. Je to dárek od něj.
Tohle vždycky skončí špatně.
Co je vám do toho? Jste snad strážce morálky?
Starejte se o sebe.
Konejte své dobré skutky a zlo nechte na mně.
Tvoje máma říkala, že ne, ale měl Tevfik přítelkyni?
Allegro.
Jedna,
dva,
tři…
To ani neštěkneš?
Přivítejte na jevišti Meral Çimen.
Omlouvám se, jestli jdu pozdě,
ale oslava se protáhla.
- Jaká oslava? - Oslava odchodu do důchodu.
Meral Çimen ukončila
25letou hvězdnou kariéru v divadle
a stěhuje se do Eskişehiru.
Tak ať to máme za sebou. Jsem utahaná.
Dva roky se nic nestalo, kdybys zapomněla.
Jasně.
Chodíš sem jen proto, že je tady teplo.
A kvůli svýmu chlapečkovi.
Miluješ toho voříška jako syna.
Vážně se stěhuješ do Eskişehiru?
Ano.
Rıza mě zve.
Je už deset let mrtvý. Zve tě ze záhrobí?
Zve mě jeho duch.
Moment.
Nechceš jet do Eskişehiru se mnou?
Adoptuju tě.
Ty můj chlapečku.
Jsi blázen.
Pojď sem.
2. DEN
Čtvrtky večer jsme tu nebývali.
S Tevfikem jsme si nebyli tak blízcí.
Měl zdravotní problémy? Nějakou zdravotní prohlídku?
Nebo tak něco?
Ne. Ale na něco si vzpomínám.
Přes ulici je lékárna.
Lékárna Simge.
Chodil tam často.
Možná byl nemocný.
Na, vezmi si to.
Dám ti svoje číslo.
Zavolej, když něco uslyšíš, uvidíš nebo si na něco vzpomeneš.
Kdyby jo, dám ti další peníze.
- Domluveno? - Domluveno.
- Ano, Seval. - Dobré ráno, dlouháne.
- Včera jsi nepřišel. - Měl jsem práci.
- Děje se něco? - Ne.
Chtěl ses podívat na to oznámení od Cemile.
Podíváme se na to dnes večer, ano?
Jasně, dlouháne.
LÉKÁRNA SİMGE
- Hezký den, Ahmete. - Brzy se uzdrav.
Dobrý den. Přejete si?
Řekni mi o Tevfikovi.
Pracuje u Nóbl Hayroş.
Vím, že ho znáš, Ahmete. Prý sem chodí často.
Jo, vzpomínám si.
Pomáhá v kadeřnictví.
Někdy si tu kupoval léky.
- Jaké léky? - Já nevím.
Léky proti bolesti, antibiotika, masti. Normální věci.
Léky proti bolesti. Nic na předpis?
Je Tevfik závislý?
Na předpis?
Ty bez předpisu neprodáváme. Byly to volně prodejné léky.
Proč to chceš vědět?
Nejsi policajt.
Možná byly pro někoho jiného?
Ty mě neposloucháš. Ty léky, o kterých mluvíš…
Mluvil o nějaké prohlídce?
Pro lásku boží. O co ti jde?
Děláš si srandu?
Je tohle snad nemocnice? Jaká prohlídka?
A v drogách nejedeme.
- Kdy jsi ho viděl naposledy? - Asi před měsícem.
- Spokojený? Vypadni. - Fajn, něco si koupím.
Dej mi tohle. Kolik to stojí?
Vezmi si to a vypadni.
Ven!
To je ale pošuk.
Zajímavé. Jen zmíním prohlídky a dostanu kartáček zdarma.
Něco víš, Ahmete.
Starouši, jako bys mi odpovídal.
Ano?
Haló?
Kdo je to?
Ani muk. Hni sebou.
Poslal vás Ahmet?
- Jestli jde o ten… - Zmlkni!
- Co je? - Dělej!
- Nastup si. - Pomoc! Únos!
OBČANSKÝ PRŮKAZ SADIK DEMİR
Ano, Šéfe.
Jen podivín. Vypadá neškodně.
Není ozbrojený, Šéfe.
Kartáček na zuby.
Šéfe…
Koukej před sebe.
Držte ho! Není ze skla!
Šéfe…
Prosím, ne.
Přestaň, Šéfe.
Ne, Šéfe. Šéfe!
Šéfe!
Koukej před sebe!
To je škoda. Ještě je zarovnej.
Takže ty jsi Sadık.
Hamzo, říkal jsi, že je to neškodný podivín, ale…
myslím, že je zábavný.
Všichni mi říkají „Šéfe“.
Dám ti radu.
Nepodávej ruku jen tak někomu.
Třeba ti chci uříznout péro.
Proč kazíš zábavu tím, že jsi přátelský?
Tak co tu máme?
Jeden kartáček.
Byla na něj akce. Byl zadarmo.
A jeden…
Co to sakra je? To je z Noemovy archy?
Není tam heslo. Říkám mu Starouš.
Je to chytrý telefon.
Starouš…
Vtipálek.
Víš co?
Taky dávám svým nástrojům jména. Tohle je třeba Buldok.
Nepustí, dokud neodtrhne nehet nebo prst.
Až ječíš bolestí.
Zábava skončila.
Odkud znáš Tevfika?
Proč ho hledáš?
Tevfika neznám, nikdy jsem ho neviděl.
Je už měsíc nezvěstný. Jeho matka má starosti.
Jmenuje se Yeter. Včera jsem ji potkal.
Mám kamarádku právničku.
Občas pro ni vyšetřuju.
Yeter se stará Maide o děti. Maide mě požádala o pomoc.
Proto…
Máte všechno?
Ano, Šéfe.
Tak co?
Řekni mi, pane detektive.
Co jsi zatím zjistil?
Nic. Našel jsem jen vás.
Uděláme to takhle, Sadıku.
Jestli o Tevfikovi cokoliv zjistíš,
hned mi zavoláš.
Moje číslo máš pod čtyřkou.
Jasný?
Kolik ti Maide platí?
Pět tisíc.
A Tevfikova máma Yeter mi dala náramek, ale ten vrátím, když ho nenajdu.
Když mi budeš užitečný,
dám ti navíc 20 000.
Tady máš věci.
A nezapomeň zbraň.
Odcházíš v jednom kuse.
Ne každý má takové štěstí. Můžeš být vděčný.
Lékárník Ahmet.
A pak Šéf.
Tevfiku.
Jsi mladý muž.
Proč se potloukáš s takovými lidmi, proboha?
Tak…
Mohli by lékárník Ahmet a Šéf…
spolupracovat?
Co myslíš?
Ne. Já taky ne.
Dal jsem Alimu z kadeřnictví svoje číslo.
Taky pracuje pro Šéfa.
Ahmet, Ali, Šéf…
Je to složité.
Sadıku.
Rezzan.
3. DEN
Báječné.
- Díky. - Gratuluju.
- Díky. - Zjevně má dobrý vkus.
- Že jo? - Díky.
Mně ne, díky.
Myslím si dobře, že jsi…
Ano.
Jsem těhotná.
Gratuluju.
Co se děje?
Dlouháne…
Říkala, že můj povalečskej otec jí vzal peníze a telefon, co jsem jí poslala.
Že prý je spálí.
Takže už nemůžu s mámou mluvit.
Jsem na světě úplně sama.
Pracuješ… Jdeš dneska ven?
Nejspíš ne. Proč?
Dobře. Běž se dát do pořádku, ano?
Půjdeme k notáři a pošleme odpověď.
Vážně?
Obleč si něco, co ti zakryje nohy.
Tak jo.
Proč se taky nepřevlečeš?
Nosíš pořád to stejné. Koupíme ti něco letního.
Líbím se ti, viď, dlouháne?
NOTÁŘ
Díky moc, dlouháne. To byla skvělá odpověď.
Teď mi dá určitě pokoj.
Postříkám ji pepřákem, jestli si na mě zase přijde.
Ano?
Ne, nemůžu. Nehodí se to ani večer.
Slyšels mě, Recepe. Nemám čas.
Můžu tě pozvat na kafe?
Nebo si dáme večeři. Mám na dnešek navařeno.
- Jo? - Ano.
V šest něco mám. Stačí káva.
Jsi nejlepší, dlouháne!
Tempo grave.
Jedna…
dva…
tři…
čtyři…
Kam jsi šel?
DIAGNOSTICKÉ ZDRAVOTNÍ CENTRUM
Udělej, co jsem řekl, Seval.
DIAGNOSTICKÉ CENTRUM
Pošli mi tu zprávu. Čekám.
Hodná holka.
Co si přejete?
Přišel jsem na test.
Máme zavřeno.
Jsem domluvený s Ahmetem na prohlídku.
Andante.
Jedna, dva…
tři, čtyři…
Prosím.
Počkej tady.
Jdeme.
Tudy.
Nezastavovat. Tudy.
Dovnitř.
Prohledejte ho.
Sadık Demir.
Co jsi zač? Proč jsi tady?
Ahmet vám to neřekl?
Řeknu ti, jak to teď bude, kámo.
Tenhle ti bude držet ruce,
tenhle ti otevře hubu
a já ti do ní naseru.
To se mi nelíbí.
To je mizernej plán. Přiveďte Ahmeta.
Do prdele!
Telefon. Mám tam zprávu.
Co je to?
Vím, že je starý, ale funguje dobře.
Není tam heslo.
„Komisaři Şevkete, jsem v diagnostickém centru na ulici Hale.
Vyzvedněte mě s týmem za půl hodiny.“
„Spolehni se, Sadıku.“
Co je to sakra za komisaře?
V peněžence mám vizitku!
Psal jsem mu před pěti minutami. Přiveďte sem Ahmeta, rychle.
Proboha.
Přiveďte ho!
Pomalu. V klidu.
Tudy.
Postarám se o to sám.
Uhni.
Zase tenhle otrapa.
Jak jsi to tu našel?
Sledoval jsem tě z lékárny. Neměl jsi tušení.
Ano, u policie pracuje nějaký Şevket.
Mluvka Şevket.
To je on. Veřejná bezpečnost, pohřešované a hledané osoby.
Jsou tam čísla.
Nechte nás.
Sadıku.
Nemysli si.
Policie nám dává pokoj. Jak jinak bychom tu ještě byli?
Jen kvůli komisaři Şevketovi
tě dnes nechám jít.
Co když se komisař Şevket…
rozhodne s váma zatočit?
Co pak, Ahmete?
Obchod s lidmi, prostituce, otrocká práce,
možná i obchod s orgány a další věci.
Co myslíš?
Podívej.
Řekni mi, co víš o těch prohlídkách.
Co má Tevfik za lubem, jak a kam zmizel?
Řekni mi všechno.
A já zavolám komisaři Şevketovi,
že sem nemusí jezdit.
Jasný?
Ahmete, je mi jedno, co tady děláte.
Tevfikova máma si dělá starosti.
Slíbil jsem jí, že ho najdu.
Když dostaneš, co chceš…
budeš kolem nás dál šňupat?
Ne.
Dobře mě poslouchej. Řeknu to jen jednou.
Nenech se oklamat jeho tvářičkou.
Ten tvůj Tevfik je prolhanej sráč.
Prý pomocník u kadeřníka.
Ne. To je jen pohádka.
Asi před rokem
sem začal chodit.
Ale musím uznat,
že měl talent na to, co tu děláme.
Rychle povýšil na pasáka.
Dělal to šest měsíců.
Vybral zboží a prodal ho.
Asi před měsícem tu vyzvedl zboží.
Od té doby se neozval.
Hledal jsem ho, ale nic. Vypařil se.
S tím na mě nechoď. Tevfik je ještě kluk.
Ve světě pasáků by neměl šanci.
Měl partnera.
Tevfik měl každý čtvrtek objednanou prohlídku.
Pak přijel s Cevdetem v černém sedanu.
Cevdet čekal v autě,
ten tvůj kluk přišel sám, vyzvedl zboží a odešel.
- Kde toho Cevdeta najdu? - Nemám tušení.
Neznám ho.
Tak, Ahmete…
Bože.
S touhle informací tady slídit nepřestanu.
V Istanbulu je milion Cevdetů.
Nemám pravdu? A mimochodem…
zbývá ti deset minut.
Ten blb se nevzdá. Udělej, co chce.
Zkusíme z kamery vytáhnout poznávací značku.
To je lepší.
Mějte se.
Haló, Şule?
Promiň, že volám tak pozdě. Je to naléhavé.
Dám ti poznávací značku. Zjisti, komu patří.
Ano, počkám.
Je to na tobě, Şule.
Najdi toho chlápka.
Dneska je čtvrtek.
Dáte si čaj, pane?
- Děkuju. - Jistě.
Kdo je tvůj kupec, Ahmete?
Kdo je v tom autě?
Jsi amatér, Sadıku.
Marlowe by ho teď sledoval ve svém autě.
Dám si ještě.
Vypadá to, že mu nezkřivili vlásek.
Sedí u stánku a sleduje kolemjdoucí.
Jasně.
Tak jo. Chápu.
Postarám se o to.
Nevěř Meral.
Nejsem tvůj táta. Našel jsem tě na ulici.
A tvou mámu neznám, jasný?
Ano, Maide?
- Dobré ráno. - Dobré.
- Jak se máš? - Fajn. Ty?
Pojďme dnes na oběd. Co říkáš?
- Dneska? - Ano.
- Vážně? - Proč ne?
- Myslel jsem, že dokud… - Končím o půl druhé.
- Tak ve dvě? - Dobře. Kde?
- Znáš restauraci Sera? - Ano.
- Uvidíme se tam. - Ahoj.
Načapala jsi manžela?
SEVAL DNES TO NEZVLÁDNU. PRACOVNÍ OBĚD.
No tak, Sfingo. Udělej, co potřebuješ. Už nebudu čekat.
No tak.
Tak dělej!
Jak myslíš.
4. DEN
Děkuji.
- Vítám vás, pane. - Díky.
Něco k pití?
- Whisky. - Jistě.
- Na někoho čekám. - V pořádku.
Jedna, dva, tři, čtyři,
pět, šest, sedm…
- Čtrnáct. Díky. - Prosím.
Šestnáct, sedmnáct…
260, 261…
Ahoj Sadıku.
Není ti nic?
Už je to dlouho.
Šest let a pět měsíců. Z toho 13 měsíců ve vězení.
Jo, je to dlouho.
Jak se máš?
Maide ti to určitě řekla.
Jo, řekla.
Opravdu ti nic není? Já jen…
Kabát v tomhle počasí.
Podrážděný žaludek.
- Objednáme si? - Ne, nemám hlad.
Nezeptáš se mě, jak se mám?
Není třeba. Vím to.
Vedeš si dobře. Dostávám měsíční zprávy.
- Od Maide? - Ne.
Z časopisů.
Víš, z těch, co píšou o tom, kam všichni chodíte,
s kým tam chodíte, co jíte a pijete, co máte na sobě,
kdo vás píchá, kdo nemůže píchat koho.
Z těch se spoustou fotek.
Z těch.
Takže teď čteš bulvár?
Kupuje to sousedka.
Takže žena?
Ano.
Je hezká?
Řekněme, že v její profesi je krása důležitá.
Pořád se na mě zlobíš?
Na to se mě ptáš moc brzo.
Abych si tě pamatoval lepší, než ve skutečnosti jsi,
musím tohle kopnout.
Vlastně bych musel kopnout celou lahev.
Sadıku, jsem ti vděčná.
Opravdu.
Za všechno, cos udělal.
To je ale chabá omluva. Trvalo ti to sedm let.
Styděla jsem se.
Vážně?
Takže…
proč jsi teď tak bezostyšná?
Sadıku, je tu další případ.
Znovu mě obviní.
A?
Jestli soud neproběhne dobře, mohli by mě odsoudit…
a vyloučit z komory.
A?
Nemůžu jít do vězení, Sadıku.
Ani na pár měsíců.
Jsem těhotná.
Nikdo mě nemiloval tak jako ty.
Potřebuju cigaretu.
SPRAVEDLNOST JE ZÁKLADEM STÁTU
Ahoj dlouháne.
Mám pro tebe překvapení.
Proč máš tak zarudlé oči?
Alergie. To ty stromy.
- Dáš mi sklenici s ledem? - Ano.
Co ten oběd?
S kým jsi byl?
Podej mi ten tvůj časopis. Únorové číslo.
Tady.
REZZAN AKKURT ÚSPĚŠNÁ, NÁDHERNÁ A ZDRAVÁ
Je moc krásná.
Kdo je to?
Moje exmanželka.
Býval jsi bohatý, dlouháne?
Ne.
Její nový manžel je.
To ona tě rozrušila?
Proč jste se rozvedli?
Byli jsme obchodní partneři.
Je právnička. Pracovali jsme spolu.
Během jednoho případu došlo k nějakým nekalostem.
Obvinili mě.
Vyloučili mě z komory a šel jsem sedět.
Rozvedla se se mnou.
A vzala si nějakýho boháče.
Nečekala na tebe?
Já bych počkala.
Přísahám, že jo.
Co ta nevděčnice chtěla?
Laskavost.
Proč jsi zavřela oči?
Něco jsem si přála.
- Co je to za překvapení? - Jo. Vydrž. Jsou to dvě překvapení.
- Dělej. - Minutku.
Ano, Maide?
Hele, vím, že jsem tě podvedla. Promiň.
Neměla jsem na výběr.
Když mi Arif řekl, že je Rezzan těhotná…
Zlobíš se na mě?
Maide, zkus si představit sebe na mém místě.
Tvůj manžel se dopustí podvodu, ty za něj jdeš do vězení.
Pak se s tebou rozvede a vezme si jinou ženu.
Uběhne sedm let.
Přijde někdo jako já a hraje prostředníka.
Tvůj manžel tě odchytne a chce, abys šla znovu do vězení.
Co myslíš, Maide?
Zlobila by ses?
Máš právo být naštvaný,
ale já jsem jen posel.
Kdyby ses rozhodl to vzít na sebe,
Arif chce vědět, co pro tebe může udělat.
Za kolik vám stojím, Maide?
Za kolik, Maide?
Za koho mě máte?
Co se děje?
Bůh opravdu existuje.
Vím to jistě.
Před pěti minutami jsem si přesně tohle přála.
Počkej!
Počkej.
Nikomu jsem to neřekl.
S nikým jsem…
Dobré ráno.
Končím.
Budu uklízečka, když budu muset.
To bylo to druhé překvapení.
5. DEN
Takže zatím žádné dodávky.
Můžu vám nějak pomoct?
Ne. Čekám tu na test.
Na test? Na to zapomeňte.
Někoho tam zavraždili.
Zavraždili? Koho?
Stálý klient, trochu kulhal.
Ahmet nebo tak nějak.
Řekl mi to domovník.
Díky.
Byl jsi to ty, Cevdete.
Şule, poslouchám.
Poznávací značka patří autu,
které si před půl rokem pronajala společnost Kaan Holding.
A teď poslouchejte. To auto bylo před 20 dny zdemolované při nehodě.
Řidiče se nepodařilo identifikovat.
Auto vjelo do protisměru,
narazilo do kamionu s cisternou paliva a shořelo.
Patřilo šéfovi ochranky.
Černý sedan.
- Máš jeho jméno? - Cevdet Koru.
Nebyl to zrovna ctnostný občan, pane Sadıku.
Bývalý seržant, od policie ho vyhodili kvůli hazardu
a obvinění z napadení.
Předpokládá se, že tenkrát řídil,
protože je od té nehody pohřešovaný.
Dobře, Şule. Máme jeho adresu? Do práce nebo domů?
Mám novou adresu jeho vdovy Kadriye.
Pošli mi ji. A pošli mi Hüseyina.
Zavraždili chlapa a já chtěl vinit tebe, ale ty už jsi mrtvý taky.
To se na to podívejme.
Dva, tři, čtyři.
Ano? Přejete si?
Jsem Sadık Demir z pojišťovny Dlouhý život.
Zaprvé, upřímnou soustrast.
Musím s vámi mluvit
o pojistném nároku pana Cevdeta Koru.
Jste jeho žena?
Takže můj švagr měl životní pojištění na dva miliony lir.
- Ano. - Tu pojistku uzavřela jeho firma?
Firma, pro kterou pracoval, pomáhá pozůstalým s bydlením,
ale o pojištění se pan Tahsin nezmínil.
Pan Tahsin?
Šéf PR oddělení.
Ne, PR koordinátor.
Já si tyhle věci nepamatuju.
Někde tu mám jeho vizitku.
Nechal ji tu, když přinesl list vlastnictví.
Díky.
- Vy pana Tahsina neznáte? - Ne, pracuju na finančním.
Takže vám tu listinu přinesl osobně.
Váš švagr byl zjevně oblíbený.
Cevdet měl nějakou tašku s firemními dokumenty.
Přišel si ji vyzvednout.
Musím se vaší sestry zeptat na ten incident.
- Kdy se vrátí ze Sakarye? - Pozítří.
Můžu dostat telefonní číslo, abychom to urychlili?
- Na vaši sestru? - Jistě.
Vždycky moc mluvíš, Behiye.
Proč jsi s ním klábosila? A proč jsi mu dala tu vizitku?
Bože, ségra.
Tahsine,
jsi důležitý koordinátor ve velké firmě,
která vlastní polovinu země.
Osobní doručení listu vlastnictví…
Proč?
Nebo jsi měl postranní motiv?
Tahsine…
Co bylo v té tašce?
Pane Sadıku. To je paní advokátka. Nemohla se vám dovolat.
Ano, Maide?
Ahoj. Co děláš?
Nic. Jen přemýšlím.
O Arifově nabídce?
Ne.
O uprchlících, otrocích, jestli se mám přestěhovat do Eskişehiru,
nebo žít na tropickém ostrově…
Jako vždycky.
- A o Rezzan? - Ne.
Tevfik má přednost.
Chci si těch 5 000 zasloužit.
Na Tevfika teď zapomeň.
Chceš slyšet podrobnosti Arifovy nabídky?
Je tam s tebou?
Ne.
Ale můžete se tady potkat.
Dnes je pátý den.
Měli jsme spolu mluvit po týdnu.
Přijdu pak.
Ohlásím ti, co jsem zjistil. Ano?
A mimochodem…
že Arifa nepozdravuju.
Kdo je to?
To jsem já.
Tohle si dej na oko.
Nech to tam, dokud to nebude bolet.
Myslela jsem, že jsi to ty.
Ale byl to Recep.
Řeklas mu, že skončíš. Proto to udělal?
Dej mi jeho číslo a poznávací značku jeho taxíku.
Ne, to nechci. Jsou dva.
Donutili mě něco podepsat.
Tak jo. Odpočiň si.
Tak jo.
Šéf tě pozdravuje.
Její papíry.
Díky.
Vstávat.
Šéf řekl: „Ať si tuhle laskavost zapamatuje a vrátí se do práce.“
Jen abys věděl.
Co je?
Recep už ti dá pokoj.
A papíry máš na nočním stolku.
Jak jsi to udělal?
Mám známý.
Spi dál.
Přestanu ti říkat „dlouháne“.
Sadıku.
Tak jo.
Já se jmenuju Fatma.
Ale Fatoş mám radši.
Nebudu tě hledat na místech odlehlých,
protože jsi v srdci mém.
6. DEN
Sedíš na trůnu
v té nejlepší části mě samé.
Kdo to zase je?
Ano?
No ne, Dobrý muž.
Máte nové oblečení. Co je to za barvu?
Došla vám řeč? Mluvte.
Tys chtěla mluvit. Říkals, že je to důležité.
Co když vám řeknu,
že prodávám telefon s ujetými videi, fotkami a zprávami?
Co byste řekl?
Říkalas, že Tevfikův telefon nemáš.
- Lhářko. - Zapomněla jsem.
Jasně. Jak mám vědět, že zase nelžeš?
Nahrála jsem si z Tevfikova telefonu pět fotek a pár zpráv.
Podívejte.
Za 20 000 je ten telefon váš.
Vím, že je nemáte.
- Ale Macit jo. - Co s tím má společného?
Myslí si, že ho kvůli Maide sledujete.
Je z toho připosranej.
Macit by byl bez Maide žebrák. Udělá, cokoliv mu řeknete.
Dobrý Bože. Nejste s Macitem milenci?
Jaký milenci?
Kdyby našel lepší tělocvikářku, dá mi kopačky.
Máme jen společné zájmy.
Jsou tam výhružné zprávy.
- Jsou od „X“. Víš, kdo to je? - Nejdřív peníze, Dobrý muži.
- Lahev mléka, prosím. - Jasně.
- Kolik? - Sedm lir.
O POHŘEŠOVANÉ DÍVCE PO TŘECH MĚSÍCÍCH ŽÁDNÉ ZPRÁVY!
To mléko, pane.
Ty peníze nejsou pro mě. Jsou pro jednu matku.
Pořád mě sleduješ?
Je mi jedno, co děláš. Neboj, Maide jsem to neřekl.
Proč neřekneš Arifovi? S Rusy vydělal jmění.
Rezzan seznámila Maide a Arifa?
Maide byla v obou rozvodech jeho právnička.
Svým bývalým nemusel platit skoro nic.
Už se nějakou dobu znají.
Dám ti radu.
Dej si bacha. Ta holka je nezletilá.
Když tě bude chtít potopit, bude tě to stát víc.
Nejsem tak naivní, abych měl poměr a nepojistil se.
Mám dost materiálu, abych zavřel hubu každé, kterou píchám.
Heslo je rok narození a první dvě číslice.
200220. Zkopíroval Macitovu metodu.
Všechno je ve zprávách.
ZADEJTE PIN
Proč to děláš?
Hele, taťko, žít tady je drahý.
Oblečení a tak. Potřebuju peníze.
Vidíte ty blbečky u vedlejšího stolu?
Dobře si prohlídněte jejich boty.
Nejlevnější stojí 2 000. O hodinkách ani nemluvím.
Dejte mi tu debilní obálku.
„Prohlídka zítra.“ Cevdet.
X. „Chybíš mi. Já ti nechybím?“
„Proč neodpovídáš? Kde jsi?“
„Nechtěj mě naštvat. Víš, že ti ublížím.
Moje děvka nemůže jen tak odejít.
To, co mi patří, mi musí být stále k dispozici.“
Kdo jsi, X?
„Moje děvka“ a „to, co mu patří“.
Ty jsi ale macho, co?
Řekl bys mi, kdo jsi, kdybych ti teď zavolal?
Mám zavolat?
Nemám?
Fajn. Tak mi pomoz.
Takže…
tihle dva, Cevdet a Tevfik,
každý čtvrtek po dobu půl roku
chodili k Ahmetovi pro zboží a někam ho odváželi.
Otázka první, proč ve čtvrtek?
Je snad pasáctví povoleno jen ve čtvrtek?
Jasně. Protože měli jen jednoho klienta.
Otázka druhá, kdo je jejich klient?
Musí mít spojení s Cevdetem nebo Kaan Holdingem.
Ale zprávy pana X nejsou moc kultivované.
Ten nebude z Kaan Holdingu.
No teda.
Podívejme se na tebe, Tevfiku.
Do prdele!
Byl bych zavolal Šéfovi.
Děkuju.
Zdravím, taťko. Jak se vede?
Dostal jste z toho telefonu za 20 000 něco?
Proč mlčíte, Dobrý muži?
Čekám, co z tebe vyleze.
- Kde jsi? - Co je vám do toho?
Viděl jste, co je Yeteřin Vrabeček zač, ne?
- Pınar? - Odprejskni.
Projděte si ten telefon pozorně.
Má dvě výpočetní aplikace.
Ta černá je chráněná Vrabečkovým heslem.
Posílám ukázkové video. Dejte mě na hlasitý odposlech.
Hotovo.
Kdybyste tak viděl zbytek toho videa…
Dobrý muži.
Chcete heslo?
Tentokrát to ale bude za 30 000.
- Macit už mi znovu peníze nedá. - To je váš problém.
Macite, to jsem já.
Ta Pınar,
dluží mi peníze a nechce zaplatit.
Můžeš mi poslat ty její fotky?
Jo, rozumím. Ujednáno.
Maide ani muk.
VŠE O ZANZIBARU SADIK DEMİR
Jak o těch ostrovech můžeš psát, když jsi tam nebyl?
Já tam byl.
Ve snech.
Ty jsi číslo.
Proč jen teplá místa?
Pořád je mi zima. Co nadělám?
Tak proto pořád nosíš kabát.
Už ti zima nebude.
Teď máš mě.
Pojď sem.
Kdo volá tak pozdě?
Meral.
- Ano, Meral? - Sadıku.
Náš chlapeček je mrtvý.
Není bolesti, ni potupy, ni hanby…
Víš o něčem, jímž Zeus nás ještě za života nestíhá?
Proč mu říká „náš chlapeček“?
Má zůstat neoželen.
Před třemi lety jsem sem chodíval.
Ten pes se rozhodl jít za mnou do domu.
Meral ho adoptovala.
- Tak mu říkáme „náš chlapeček“. - Jaký příkaz dal Kreón ohlásit?
Víš o něm, slyšelas?
Jak dlouho to bude trvat?
Dlouho už ne.
Brzy zapomene text.
Má špatnou paměť. Už dva roky nedostala roli.
Tak. Jdeme se napít.
Jdeme.
Pověz mi, panenko. Jak se ti líbí můj chlapeček?
Ten pes?
Ne, tenhle chlap.
7. DEN
Pınar!
Ale, ale. Dobrý muž.
Vyhlížíte mě?
Dobře.
Tak co? Máte pro mě peníze?
Mám tady něco ještě lepšího.
Pojď sem. Pojď.
Dej mi to. Tak.
Posaď se.
Jsi v pořádku?
Řekla jsi: „Zlo nechte na mně,“ ale teď brečíš.
Tak jak to je?
Ukousla sis moc velké sousto.
- Svedla jsi Macita a… - Svedla?
Myslíte, že víte všechno!
Všichni jsou špatní kromě vás.
Všichni jsou blbí kromě vás. To určitě!
Toho šmejda jsem nesvedla.
Ten, kterého se snažíte najít, Tevfik, mě mu prodal.
- Jednou o víkendu v Polonezköy… - Tak jo! Dost!
Nechci to slyšet.
- Promiň. - Trhněte si.
Počkej ještě.
S tímhle si nedělej starosti. Postarám se o to.
Co za to?
Nic.
Dobrý muži!
0220.
Co vy jste zač?
KRÁLOVNA
Musíme si promluvit.
Co, zase ti došly peníze?
Zavolej Arifovi.
Jen klid.
Nebudeme dělat scénu v téhle tvojí nóbl čtvrti.
Narodil ses v roce 1979?
1979… 19.
Pınar mi řekla heslo.
Krom jiného.
Věděl jsi moc dobře, co Tevfik dělá.
Taky vím, cos jí udělal v Polonezköy.
Máš Tevfika jako „Královnu“?
Vážně?
Koho tu ještě máme?
Jasně. Komisař Cevdet.
Takže jste se poznali, když byl ještě u policie.
Před šesti nebo sedmi lety.
Co chceš? Měl bys šňupat spíš u Arifa.
Mluvil jsem se Şule. Občas něco prohodíme.
Ukázalo se, že s Cevdetem sázíte.
A Maide si vzala jeho případy.
Sehnali jste Cevdetovi práci v Kaan Holdingu?
Přestaň si hrát na detektiva, ty paroháči.
Jestli hned neodejdeš, nechám tě vyhodit.
Tvoje výhrůžky mě nezajímá.
Zmiz!
Řekni si Maide, co chceš. Už tě mám dost.
Dobře, nedáváš mi na výběr.
Dívej se.
Vidíš toho chlapa, co cvičí s Tevfikem?
To je Šéf. Je to jeho přezdívka.
Mezinárodní mafián. Je to blázen.
Jak vidíš, má zvláštní vkus.
A zvláštní nástroj. Nemyslím tenhle.
Je to fakt divná věcička. Dělá lidem strašný věci.
On a já jsme kámoši.
Hledá Tevfika už měsíc.
Můžeš mluvit se mnou nebo s ním. Jak chceš.
Jestli jsem tě přesvědčil, začnu se ptát.
Představil jsi Tevfika Cevdetovi?
Před dvěma lety byla v jednom baru v Beyoğlu razie.
Zavolal jsem Cevdetovi a on nechal Tevfika jít.
Pořád se s Cevdetem vídáš?
Před měsícem zemřel. To nevíš?
Co se stalo Tevfikovi?
Jak to mám vědět?
Jsem snad opatrovník všech svých kontaktů?
Tak teď se podívej na tohle.
Znáš je, že? Musí být z Kaan Holdingu.
Můžu se zeptat Maide,
ale tebe přesvědčím snáz.
Co je to za lidi? Co jsou zač?
Chceš to říct radši Šéfovi?
Musí to být oni.
Kaanova dvojčata.
Vždycky byli zvláštní.
Dobře.
A teď ta tvoje pojistka
proti Pınar, co máš v telefonu.
Smaž to.
Videa, fotky, všechno. Dobře?
Čekám. Zkontroluju si to.
Objednej mi taky jedno.
Pane Sadıku! Varovala jsem vás.
- Ta Seval… - Pozor!
Je to moje snoubenka.
Jasně! Snoubenka, to určitě!
Dokonalý pár.
Tak se vezměte a vypadněte z mýho bytu.
Ojela milion chlapů!
- Zase odříkávala ten text? - Ano.
- Měla okno? - Nevím. Odešel jsem.
Můžeme si promluvit?
To je ta sousedka s časopisy, že?
Ta žena dole říkala, že jste zasnoubení.
Není trochu…
Ne trochu.
Není moc mladá?
Záleží, jak se na to díváš. Je v důchodu.
Radši bych, kdybys nekouřil.
Můžu se zeptat, z jaké profese odešla do důchodu?
Prostituce. Je to všechno čerstvé. Je to teprve pár dní.
Jak dlouhé bylo to ticho?
Sedm. Sedm sekund.
Pořád počítáš.
Jo.
Nemohl jsem se přinutit zabít to dítě uvnitř mě.
Je to holčička, Sadıku.
Jako jsme vždycky chtěli.
Ty a já.
Sadıku, když mě nenecháš jít do vězení, když to pro mě uděláš,
ta holčička se narodí.
Arif má plán.
Proto jsem tady.
Právníci chtějí, abych to u soudu hodila na tebe
s ohledem na tvoje předchozí přiznání.
Kecy. To já chtěl holku, ne ty.
A kouřit budu.
Tak co říkáš?
Otázka je, co to říkáš ty?
„Nikdy se nepouč ze svých chyb.“
Je to tak?
Arif je opravdu velkorysý.
Máš štěstí. Tvůj bývalý je dobrý muž a ten nový je velkorysý.
Podívej se na sebe.
Žiješ v kobce…
s chatrným nábytkem.
Je tu vlhko a smrad.
Jak tady můžeš žít?
Proč si to děláš?
- Proč si… - Jsem spokojený.
Skoro každou noc sním.
O tropických ostrovech, teplých místech. Mám kolem sebe milé lidi.
Prostitutky v důchodu.
Jmenuje se Fatoş.
Nikoho čestnějšího neznám.
Nikdy by svou lásku nezradila.
Jen prodávala své tělo.
A co ty?
Sadıku. Počkej. Pořád ještě…
Maide!
Nech mě na pokoji.
Starej se radši o svého povedeného manžela.
Zeptej se Macita, jestli se ve svém hnízdečku baví.
Stejně bys na to přišla. Ahoj.
Prý jsme zasnoubení.
Řekla mi to ta Maide.
Prý jí to řekla Cemile.
Mám otázku.
Kdybych nebyla… Však víš.
Zasnoubil by ses se mnou doopravdy?
Ať už jsi, nebo ne… Však víš.
Teď už jsme zasnoubení.
Jsi moje princezna.
Víš, jako v tom pořadu, co sleduješ.
Přesně tak.
Vysadila jsem prášky.
8. DEN
Dobrý den, pane Tahsine. Jsem Sadık Demir. Právník.
- Musím s vámi mluvit. - Tahsin má dovolenou. Tady Nuri.
- O co jde? - Bilge a Kamil Kaanovi.
Kdo ti řekl, že je takhle kontaktuješ? Ani náhodou.
Kdybyste dvojčatům řekl, že jde o Cevdeta Koru a Tevfika Hasana…
Jdi do prdele, šmejde.
Tak víte co?
Pošlu vám video a počkám na odpověď.
Nemám ale moc času. Dám vám dvě hodiny.
Pitomče.
- Děkuji. - Prosím.
TAHSİN GÖLLÜ POŠLETE ADRESU
Pane Kamile, nerad obtěžuju.
Nějaký právník jménem Sadık zavolal na Tahsinův telefon.
A poslal video.
- Pan Tahsin? - Z Tevfikova telefonu.
- Co chtěl? - Chce vás vidět.
Pokračujte doleva.
Vítejte.
Jsem Bilge.
A tohle je Kamil.
Jsme trochu citliví na světlo.
Vy musíte být Sadık Demir.
Dáte si něco k pití?
Whisky? Rum? Vodku?
Vodka bude fajn.
Takže s námi chcete mluvit o Tevfikovi?
Doufal jsem, že se od vás o něm něco dozvím.
- Vaše vodka. - Děkuju.
Nepracujete s ním?
Já? Proč si to myslíte?
Nuri nám poslal video z Tevfikova telefonu.
Aha. Ne, nepracuju s ním. Vlastně jsem ho nikdy ani neviděl.
Jen se ke mně dostal jeho telefon a ta videa.
Mám teorii.
Cevdet a Tevfik
vás těmi videi vydírali, že? Tak jste se jich chtěli zbavit.
To je mi jedno. O to mi nejde.
Jde mi jen o Tevfika. Jeho máma se o něj bojí.
Je to přesně naopak, pane Sadıku.
Chceme toho ničemu najít, stejně jako vy.
Po čem nejvíc toužíte, pane Sadıku?
Já nevím. Možná žít na tropickém ostrově.
Najděte toho zlosyna.
Když máte jeho telefon, možná nám ho dokážete přivést.
Pokud je ještě naživu.
Myslíte, že nás vydírá, tak si určitě i myslíte, že žije.
Pojďte.
No tak.
Podívejte. Milujeme lov.
Medvěd ze Sibiře.
Ten kozel je z pohoří Taurus.
Život v nebezpečí…
procházet se na hraně útesu…
Je to jako vdechovat strach.
Co podle vás přijde po strachu?
Jestli myslíte, že hrůza, co je potom?
Čiré potěšení.
Nejryzejší potěšení lze dosáhnout jedině překonáním strachu.
To je hádanka, kterou chceme vyřešit.
To si pamatujte.
Přiveďte nám Tevfika a můžete vyrazit na svůj tropický ostrov.
Co je, Pınar?
Pane Sadıku, chce s vámi mluvit máma.
- Pane Sadıku? - Ano, paní Yeter?
Už Tevfika nehledejte.
Proč? Někdo něco říkal?
To ne. Zdálo se mi o něm.
Byl na nebeském místě.
Měl kolem sebe anděly.
Byl klidný a zalitý světlem.
Nechme ho být.
Děkuju, že jste si dělal starost.
Haló, taťko?
- Co se děje, maličká? - Yeter přeskočilo.
Chce se vrátit do našeho rodného města.
Už se balí.
Já se do toho zapadákova nevrátím.
Jasný? Nikam nejedu!
Dobře. Vezmi mámin telefon
a pošli mi čísla, která jí za poslední tři dny volala.
Dobře? Tak jo, ahoj.
Pro tebe už taky nepracuju, Yeter.
Mám dva nové klienty.
Ten parchant.
Proč? Protože je to hňup.
Musím se Macita okamžitě zbavit.
Sadıku, co mám dělat?
Jako na vysoké. Řekni mi, co mám dělat.
Podívej se na mě.
Máš něco, co můžu použít, že?
Maide, kolik by tě stál rozvod?
Tři miliony? Pět milionů. Možná víc?
Můžu ti sehnat pár fotek, které by mohly pomoct.
To je skvělé. Jsem ti moc…
Ale potřebuju peníze, asi 300 000.
Ať mi je Hüseyin zítra přiveze do bytu.
Tak jo.
Maide, jsi velkorysá jako Arif.
Díky.
Macite, byls to ty?
Tak daleko bys nezašel. Málem mě zabili.
Možná dvojčata. Ano.
Ten Nuri se mi ani za mák nelíbí.
„Zítra v 11. Tady jsou ta čísla.“
Dobrá práce, Pınar.
Komu se asi dovoláme?
Kadriye?
Cevdet.
Ten, kdo Yeter přesvědčil, aby nehledala…
No jistě!
Ty bys na to přišel na to tata.
Ovšem.
Pojď dál.
Sadık je doma.
Haló! Ahoj, jsme tady!
Meral se odstěhovala. Než odjede do Eskişehiru, zůstane u nás.
Stejně tu věčně nejsi.
Byly jsme nakupovat. V Eskişehiru prý bývá zima.
Meral Çimen.
Jak vám mohu pomoci, pane?
Zahraješ si jako poslední roli tajnou milenku?
9. DEN
Jedeme.
- Kdy k nim dostanu přístup? - Až ti bude 18.
Cože? To je…
Sám jste bez peněz, ale stejně jste mi je dal.
Nejste Dobrý muž. Jste Hlupák, taťko.
Tempo grave.
Jedna…
dva…
Tak pojď.
Slečno Meral?
Jste tam?
Jsem Kadriye. Volaly jsme si.
Je tu někdo?
Vítejte.
Jak jsem předpokládal.
Chyť ho!
Sakra.
Otevři ty dveře! Otevři!
Otevři. Chci si jen promluvit, slibuju.
- Jdu ven. - Dej ruce nahoru.
Ty zasra…
Moje oči! Já tě zabiju!
Do hajzlu.
Ví o tom všem Šéf?
Ten hajzl Tevfik nás všechny převezl.
To on otevřel trezor.
Co jste vzali?
Padesát tisíc euro,
a účty za pašovaná auta.
Je to všechno?
Přísahám, že jsem jen dělal, co mi řekl Tevfik.
Peníze jsou v autě.
Tady. Klidně si je vem.
Máš štěstí, že je to byt kamarádky.
Jinak bych tě tu nechal vykrvácet.
Šéf si tě stejně najde. Pozdravuj ode mě Buldoka.
Vstávej.
Jak tě ošálil?
Hodně mě bil.
Kdo?
Cevdet.
Všechny jsi převezl.
Co ti řekl?
Slíbil, že spolu utečete, až se zbavíte Cevdeta?
Víš co?
Ta tvoje nóbl sestřička Behiye.
Určitě se s ní spikl.
Aby se tě zbavil. Jsem si jistý.
Řekl ti, abys prodala dům?
To jsem si myslel.
Takže Kadriye…
Nechám tě jít, ano?
Na všechno tohle zapomeneš a zmizíš.
Protože po tomhle zlosynovi jde celá mafie.
Prodej dům a odstěhuj se s dětmi do Sakarye.
Tak jo. Běž.
Ztratil snad Yeteřin Vrabeček řeč?
Jsme tu už jen my dva.
No tak, mluv.
Kde je?
- Kdo? - Cevdetova milenka.
Volala Kadriyi, že prý všechno ví.
Myslíš Meral. Je to velmi úspěšná herečka.
- Není Cevdetova milenka? - Ne, idiote.
- Tak mluv. - Sadıku, víš, kolik mám peněz?
Jestli chceš…
můžeme se domluvit i jinak.
„Nic neřekne sbohem jako kulka.“
Mluv.
Hele, dvojčata jsou psychouši. Oba.
Ale Kamil je úplně vyšinutej.
Je posedlej „čirým potěšením“.
Nenechal si to vymluvit.
Tajně jsem nahrál jeden jejich rituál.
Tak daleko nikdy nezašli.
Moje zboží bylo na kusy.
Cevdet a jeho parta měli zakrýt stopy.
Ale Cevdet se rozhodl si něco nechat.
Ten nůž, co použili.
Samozřejmě s jejich otisky.
Ano. Proč by ses měl o výkupné dělit s Cevdetem?
Jak ses ho zbavil?
S pomocí Kadriye.
Byla zoufalá, ochotná splnit každé moje přání.
Pár kapek drogy do pití, než si sedl za volant a…
Bum!
Takže místo Cevdeta kasírovala Kadriye.
Dostala peníze a dům.
Na co jsi potřeboval Kadriyi?
Mohls ten nůž vzít a vydírat je sám.
Moc riskantní.
Protože Kadriyin manžílek pracoval pro holding,
neodvážili se jí dotknout.
Takže bys dostal peníze i dům. Mazané.
Ano, kdyby ses do toho nepletl.
Jak to myslíš?
- Ahmet… - Tvoje vina.
Dostal ses moc blízko.
S tím Sadıkem si nezahrávej.
Vůbec netušíme, co je zač. Co když je od policie?
Jasně.
Nechali ho jít?
Nezkřivili mu vlásek.
Hamzo, brouku, postarej se o Ahmeta.
Prý jsi potkal Šéfa.
Jo. Každý, kdo tě hledá, mě požádal o pomoc.
Kdybys ses do toho nepletl…
s Hamzou uvnitř bych věděl o každém Šéfově kroku.
A jakmile by splnil svůj účel, nechal bys ho zabít.
Teď ty.
Řekni mi, jaks to věděl.
Tvoje máma.
Dala mi svůj náramek a prosila, abych tě hledal.
Tak jsem si říkal: „Proč to tak najednou vzdala?
Kdo ji mohl přesvědčit?“
Byls to ty.
Zbytek byl snadný.
Zavolal jsem Pınar.
Tvojí mladší sestře.
Cos ji prodal jako prostitutku.
Dala mi čísla, která volala tvé mámě.
A tady jsi.
Hatice! Ta děvka!
Jmenuje se Pınar.
Má právo používat jaké jméno chce.
Podívejte se sem. Dělej!
BALÍČEK JE PŘIPRAVENÝ
Pohyb.
Tak…
nějaká poslední slova?
Proč mi tohle děláš?
Kolik sirotků jste zabili?
Proto.
Taky jsem byl sirotek.
Je v bezpečí.
- Vodku? - Ne, řídím.
Skvělá práce.
Vylákal jste ďábla z jeho díry.
Uvědomujete si, že je to tu pro vás nebezpečné?
Nebo se taky rád pohybujete na hraně?
Ne, díky.
Udělal jsem jistá opatření. Nebojte se.
Co s Tevfikem uděláte?
Budeme pokračovat, kde jsme skončili.
On povede…
a my prozkoumáme hranice strachu, hrůzy…
Dál budete prozkoumávat hranice „čirého potěšení“.
Máte i jiné metody než násilí?
Čiré potěšení…
vyvěrá ze zla.
Jako by se ďábel rodil v srdci.
Dobro a zlo jsou přece sourozenci.
Možná.
I z dobrého muže
se při hledání spravedlnosti může stát zločinec.
Dobře. Pojďte za mnou.
Jen ty.
Dejte mi klíče. No tak!
Jdeme.
Jestli u sebe máš zbraně, odhoď je.
Kopni ji sem.
Tu tašku taky. Hoď ji.
Tak jsme tady.
Není to daleko.
Ten dřevěný most?
Vyndej telefon!
Chytráku.
Moje noha.
Hele!
Tevfik je tamhle.
Vezměte si ho dřív než medvědi.
Kam si myslíš, že jdeš?
Grave.
Jedna…
1 681…
1 682…
Ano?
Peníze a účty z trezoru.
A tohle jsou Hamzovy klíče od auta.
Kdybych to neviděl, tak tomu neuvěřím.
Vysmíval jsem se ti, když jsem ti říkal „detektive“.
Spletl jsem se.
Jsem tvým dlužníkem.
Víš co, Sadıku?
Nech si Hamzovo auto.
A něco si přej.
Peníze, cokoliv tě napadne.
Šéf svoje dluhy vždycky splácí.
Nic takového nechci.
Ale dám ti dvě adresy.
- Dobře? - Pošli mi je.
Neztrácejme čas.
Teď běž domů, Sadıku.
My, Tevfik a všechno, co se tady stane…
Na všechno zapomeň.
Už se nikdy nesetkáme.
Jsme si kvit.
Souhlas?
Podívej, Sadıku, chci jen, abys uvažoval racionálně.
Myslíš, že obžaloba teď změní názor?
10. DEN
To správné a to nejlepší v tvém zájmu
je vzít vinu na sebe
a ušetřit Rezzan spoustu problémů.
Jsem připraven za to zaplatit cokoliv.
Podívej, Arife Akkurte.
Teď je čas, abys ukázal svou velkorysost.
Uděláme to takhle. To odškodné…
Zvojnásob ho, protože jste v tom podvodu jeli spolu.
Před sedmi lety jsem se nechal obžalovat místo Rezzan Demir.
Ano?
Zrovna potratila.
A teď jsem těhotná.
Už nejsem tvůj manžel. Ale on.
Na co čekáš? Zavolej Remzimu a řekni mu, ať to přinese.
Ano, pane bankomate. Ať přinese peníze.
A než přijde,
můžete mi říct o té boudě, co jste spolu ušili.
Měl bych vědět, z čeho budu obviněn.
Tak jo.
Ve zkratce…
Tady jsou tvoje peníze.
Andante.
- Jeden… - Hrabe mu?
Co to děláš?
Snažím se rozhodnout.
Žít s těmi penězi na tropickém ostrově, nebo si otevřít hotel v Eskişehiru?
Do vězení nepůjdu, to je jisté.
- Sadıku, prosím. - Počkat.
Proč sis vzal ty peníze? Snažíš se mě podvést?
Kdo se právě přiznal k podvodu?
Četls Dostojevského? Jeho hrdinové jsou skvělí.
Rezzan hrdinové nezajímají.
Ale dám ti radu.
Vzdej se své svobody,
jako jsem to před sedmi lety udělal pro Rezzan já.
Buď hrdina.
Tví slavní právníci tě za pár měsíců dostanou ven.
Jedna…
dva,
tři,
čtyři,
pět,
šest,
sedm,
osm…
Taky Dostojevského nečetl.
Jeho loajalita k tobě trvala osm vteřin.
Jo a…
vím, že nejsi těhotná.
Co se stalo…
s tím soucitným, obětavým…
dobrým mužem?
Změnil jsem se.
Už nejsem Sadık.
Teď jsem Adil.
Pojď sem, hochu.
A je to.
Naznak padnou, by za ním hleděli.
I já jsem jako oni!
A…
Sadıku, vyrušil jsi mě a já zapomněla text.
Jak mají teď Romeova slova dolehnout k uším krásné Julie?
Sbalte se, vy dvě. Jedeme do Eskişehiru.
- Ano! - Sadıku?
Teď se jmenuju Adil.
Tak jo. Adil se mi líbí.
PODLE ROMÁNU MEHMETA EROĞLU DESET DNŮ DOBRÉHO MUŽE
Překlad titulků: Veronika Šnyrychová