Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- עשרה ימים -‬
‫הלו?‬
‫לך תזדיין. אל תערבו אותי בזה!‬
‫הבנת?‬
‫מי זה היה?‬ ‫-תסתמי.‬
‫- היום הראשון -‬
‫הלו? סאדיק, אתה שם?‬
‫כן, מאידה?‬
‫חכי רגע.‬
‫תיכנסי.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫אני מקשיב.‬
‫אתה יכול לקפוץ למשרד היום? ב-14:00?‬
‫מה השעה עכשיו?‬ ‫-12:00.‬
‫אל תאחר. יש לי עבודה בשבילך.‬
‫טוב, אני אגיע.‬
‫אבאל'ה, שוב ישנת בבגדים שלך?‬
‫ג'מילה הזונה רוצה שאני אעזוב מיד.‬
‫היא שלחה לי התראה רשמית.‬
‫תשלח לכלבה המרירה הזאת תשובה טובה בבקשה.‬
‫תשיגי עורך דין.‬
‫אתה לא עורך דין? הדיפלומה שלך בארון.‬
‫אני נשבעת, לא חיטטתי.‬
‫עשיתי כאן סדר כשהיית חולה.‬
‫פעם הייתי עורך דין.‬ ‫ואני רוצה את המפתחות בחזרה.‬
‫שוב זה?‬
‫ניסיתי לא לשאול, אבל מי זה?‬
‫למה אתה תמיד צופה בזה?‬
‫מרלו. הוא מדבר לעצמו, בדיוק כמוני.‬
‫אבאל'ה.‬ ‫-כן?‬
‫אני מבקשת יפה.‬
‫בבקשה. בסדר?‬
‫בסדר, תשאירי את זה. אני אקרא את זה בערב.‬
‫בסדר.‬ ‫-אבאל'ה היקר.‬
‫אתה הגבר הכי טוב בעולם.‬
‫- מ'‬ ‫משרד עורכי דין -‬
‫היא מחכה לך, מר סאדיק.‬
‫טוב לראות אותך.‬
‫מה שלומך?‬
‫חוץ מזה שקר לך.‬
‫העבודה הזאת בעלת פן אישי.‬
‫אתה יודע שיש לי תאומים.‬
‫יש מישהי בשם יטר, היא עוזרת לנו איתם.‬
‫יש לה בן.‬
‫סידרתי לו עבודה כעוזר לספר‬
‫אצל הירוש המנומס.‬
‫הוא נעלם לפני כחודש.‬
‫המשטרה חוקרת, אבל לא.‬
‫שום דבר לא יצא מזה.‬
‫מאידה, חודש במקרים כאלה…‬
‫אני יודעת. ברור שאני יודעת.‬
‫אבל אני לא יכולה להגיד ליטר,‬
‫"הבן שלך כנראה מת, מותק," נכון?‬
‫אז זה צריך להיראות כאילו אני עושה משהו.‬
‫יהיה בלגן בבית בלעדיה.‬
‫הלך עליי אם היא תחליט להתפטר.‬
‫זה כרטיס הביקור של קפטן שבקט.‬
‫תתקשר אליו אם תצטרך משהו.‬ ‫הוא חייב לנו טובה.‬
‫הנהג שלי, חוסיין, למטה.‬ ‫הוא ייקח אותך לבית שלי.‬
‫קח שבוע לחקירה.‬ ‫זה כל מה שאנחנו יכולים לעשות גם ככה.‬
‫אז בסדר.‬
‫בסדר.‬
‫אתה יודע,‬
‫רזאן תמיד אמרה שאתה חכם מאוד.‬
‫אמרתי ליטר שלמדת איתי, שאתה חכם…‬
‫אבל גם טוב-לב.‬
‫- תצהיר משטרתי‬ ‫יטר האסאנולו -‬
‫מאידה משלמת את שכר הלימוד של בתי ובני.‬
‫אבל טבפיק נשר, למרות שהוא ממש השתדל.‬
‫וגברת מאידה מצאה לו עבודה אצל ספר‬
‫כדי שהוא לא ישב ויתבטל עד הגיוס.‬
‫הבן שלי עבד קשה.‬ ‫הוא תמיד בא הביתה ישר אחרי העבודה.‬
‫הוא התווכח עם מישהו?‬ ‫היו לו אויבים?‬
‫אולי סכסוך משפחתי?‬ ‫-בכלל לא.‬
‫הייתה לו חברה?‬
‫לא, לא הייתה.‬
‫אבל לזמיר שלי היה לב רחב.‬
‫מאידה אמרה לי שאתה טוב-לב.‬
‫וזה נכון.‬
‫העוגיות האלה טעימות.‬ ‫-לבריאות.‬
‫זאת האטיג'ה, הבת שלי.‬
‫אמרתי לך מיליון פעם לצלצל רק פעם אחת.‬
‫אוף. שמעתי.‬
‫רואה?‬
‫אני אלך להרגיע אותם. כבר אשוב, אדוני.‬
‫אני הולכת עוד 10 דקות ללמוד אצל זליה.‬
‫אל תזוזי.‬ ‫-אני אחזור לבד הביתה.‬
‫שלום, האטיג'ה.‬ ‫-פינאר.‬
‫אמא שלך אמרה "האטיג'ה".‬
‫יש לי זכות להשתמש בשם שמתאים לי.‬
‫זה לא חייב להיות בחוקה, נכון?‬ ‫-נכון.‬
‫מי אתה?‬
‫אדם טוב-לב. שני אנשים קראו לי ככה היום.‬
‫אולי גם אני אשנה את השם.‬
‫אני כאן בגלל אחיך הגדול… אני אחפש אותו.‬
‫הבן היקר והטוב ביותר של יטר?‬
‫למה את צוחקת?‬ ‫-היא כל כך טיפשה.‬
‫אם היא הייתה מסתכלת‬ ‫בטלפון היקר של הזמיר שלה‬
‫במקום לחטט בשלי,‬
‫היא הייתה יודעת במה הוא מתעסק.‬
‫במה הוא מתעסק?‬ ‫-מסיבות צ'ק-אפ…‬
‫גם שלך די מפואר. הטלפון.‬
‫אני לא יודעת אם אתה אדם טוב-לב,‬
‫אבל אתה נראה לי די חטטן.‬
‫אני צריכה דלק.‬
‫אני הולכת ללמוד.‬
‫מה זה לעזאזל מסיבת צ'ק-אפ?‬
‫את לא יודעת.‬
‫את דואגת לו?‬
‫זה התפקיד שלך, איש טוב-לב.‬
‫בבקשה תגיד ליטר שפינאר הלכה.‬
‫מה את לומדת?‬ ‫-התעמלות.‬
‫סליחה. הם תמיד בוכים ביחד.‬
‫היא ברחה, נכון?‬ ‫-כן. אני גם צריך ללכת.‬
‫אני צריך לדווח למאידה.‬ ‫-בסדר.‬
‫קח את זה.‬
‫לא. מה את עושה?‬ ‫-זה המעט שאני יכולה לעשות.‬
‫הכול בשביל הבן שלי.‬
‫הוא לא היה נוטש אותי.‬
‫הוא אפילו חסך כסף‬ ‫כדי שנבקר את עיירת הולדתנו.‬
‫בבקשה תמצא אותו.‬
‫בסדר.‬
‫- קאן החזקות‬ ‫עם הפנים אל עבר העתיד -‬
‫התעמלות, אה?‬
‫- מונית -‬
‫תראה אותך, מאג'יט.‬
‫אנדנטה.‬
‫אחת, שתיים,‬
‫שלוש, ארבע…‬
‫3,651, 3,652, 3,653,‬
‫שלושת אלפים…‬
‫מאג'יט!‬
‫יו-הו!‬
‫סאדיק?‬
‫מה אתה עושה פה?‬ ‫-לא בשביל מאידה. אל תדאג.‬
‫אני אשאל את החברה שלך כמה שאלות על אח שלה.‬
‫נדבר אחר כך. לך.‬
‫בואי איתי.‬
‫טוב, דברי.‬
‫על מה?‬ ‫-מסיבות הצ'ק-אפ.‬
‫אני רק יודעת שהן קורות בימי חמישי בערב.‬
‫ראיתי את זה בהודעה בטלפון של הזמיר.‬
‫בימי חמישי בערב,‬
‫הוא היה אומר שהוא עשה שעות נוספות‬ ‫ולא יגיע הביתה.‬
‫אז אתה צריך לשאול אותם.‬ ‫תשאל את הירוש המנומס.‬
‫הירוש המנומס.‬
‫איפה הטלפון של טבפיק?‬
‫מאיפה לי לדעת? הוא יהיה איפה שהזמיר נמצא.‬
‫אל תסתכל עליי. זה שלי.‬
‫תשאל את מאג'יט אם אתה רוצה. זו מתנה ממנו.‬
‫הדברים האלה תמיד נגמרים רע.‬
‫מה זה עניינך? מה אתה? משטרת הצניעות?‬
‫אל תתערב.‬
‫תעשה את המעשים הטובים שלך‬ ‫ותשאיר לי את הרוע.‬
‫אמא שלך אמרה שלא, אבל לטבפיק הייתה חברה…?‬
‫אלגרו.‬
‫אחת,‬
‫שתיים,‬
‫שלוש…‬
‫וואו. הוא אפילו לא נובח.‬
‫קבלו את מראל צ'ימן.‬
‫סליחה אם איחרתי,‬
‫אבל המסיבה סירבה להיגמר.‬
‫איזו מסיבה?‬ ‫-מסיבת הפרישה של מראל צ'ימן.‬
‫היא שמה סוף‬
‫לקריירת תאטרון מדהימה בת 25 שנה,‬
‫ועוברת לאסקישהיר.‬
‫בוא נגמור עם זה. אני כל כך עייפה.‬
‫שום דבר לא קרה כבר שנתיים, למקרה ששכחת.‬
‫נכון.‬
‫אתה בא הנה רק בשביל החום.‬
‫ובשביל הבן שלך.‬
‫אני יודעת שאתה אוהב את הכלב הזה כמו בן.‬
‫באמת תעברי לאסקישהיר?‬
‫כן.‬
‫ריזה הזמין אותי.‬
‫מהקבר? הוא מת כבר עשר שנים.‬
‫הרוח שלו.‬
‫חכה רגע.‬
‫למה שלא תבוא איתי לאסקישהיר?‬
‫אני אאמץ אותך.‬
‫ילד שלי!‬
‫את משוגעת.‬
‫בוא הנה.‬
‫- היום השני -‬
‫לא הייתי פה בימי חמישי בערב.‬
‫וחוץ מזה,‬ ‫טבפיק ואני לא היינו כל כך קרובים.‬
‫יש בעיות בריאותיות?‬
‫הוא אמר אי פעם, "עלי, אני הולך לרופא",‬
‫או משהו כזה?‬
‫אבל יש משהו.‬
‫יש בית מרקחת מעבר לכביש.‬
‫בית מרקחת סימגה.‬
‫הוא הלך לשם הרבה.‬
‫אולי הוא היה חולה.‬
‫הנה, קח את זה.‬
‫אתן לך את המספר שלי.‬
‫תתקשר אליי אם תשמע, תראה או תיזכר במשהו.‬
‫יש לי עוד כסף בשבילך אם תעשה את זה.‬
‫סגרנו?‬ ‫-סגרנו.‬
‫- קאן החזקות -‬
‫כן, סבאל?‬ ‫-בוקר טוב, אבאל'ה.‬
‫לא באת אתמול בלילה.‬ ‫-הייתי עסוק.‬
‫קרה משהו?‬ ‫-לא.‬
‫אמרת שתסתכל על ההתראה שג'מילה שלחה.‬
‫נעשה את זה הערב, בסדר?‬
‫בסדר, אבאל'ה.‬
‫- בית מרקחת סימגה -‬
‫יום טוב, אהמט.‬ ‫-תרגיש טוב.‬
‫ברוך הבא. איך אפשר לעזור?‬
‫בכך שתספר לי על טבפיק.‬
‫הוא עובד אצל הירוש המנומס.‬
‫אני יודע שאתה מכיר אותו, אהמט.‬ ‫שמעתי שהוא היה בא הנה הרבה.‬
‫כן, אני זוכר.‬
‫העוזר של הספר.‬
‫הוא קנה תרופות לפעמים.‬
‫איזה תרופות?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫משככי כאבים, אנטיביוטיקה, משחות.‬ ‫דברים רגילים.‬
‫משככי כאבים. לא תרופות מרשם?‬
‫טבפיק הוא מכור?‬
‫מרשם?‬
‫אנחנו לא עושים את זה.‬ ‫הוא קנה תרופות רגילות.‬
‫למה אתה רוצה לדעת?‬
‫אתה לא שוטר.‬
‫אולי הן היו בשביל מישהו אחר?‬
‫אתה לא מקשיב.‬ ‫התרופות במרשם שאתה מדבר עליהן…‬
‫הוא הזכיר צ'ק-אפ אצל רופא?‬
‫למען השם! מה הקטע שלך?‬
‫אתה צוחק?‬
‫זה בית חולים? איזה צ'ק אפ?‬
‫ואנחנו לא סוחרים בסמים.‬
‫מתי ראית אותו לאחרונה?‬ ‫-לפני חודש בערך.‬
‫מרוצה? צא החוצה.‬ ‫-בסדר, אני אקנה משהו.‬
‫תן לי את זה. כמה זה עולה?‬
‫פשוט קח את זה ולך.‬
‫החוצה!‬
‫חתיכת טיפוס.‬
‫מעניין. אתה אומר "צ'ק-אפ"‬ ‫ומקבל מברשת שיניים בחינם.‬
‫אתה יודע משהו, אהמט.‬
‫ידידי האמין, זה כאילו שאתה עונה לי.‬
‫כן?‬
‫הלו?‬
‫מי זה?‬
‫אף מילה. זוז.‬
‫אתם קשורים לאהמט?‬
‫אם זה בגלל מברשת השיניים…‬ ‫-שתוק!‬
‫מה זה?‬ ‫-קדימה!‬
‫תיכנס.‬ ‫-הצילו! חוטפים אותי!‬
‫- תעודת זהות‬ ‫סאדיק דמיר -‬
‫כן, בוס?‬
‫סתם מוזר. לא נראה מזיק.‬
‫הוא לא חמוש, בוס.‬
‫רק מברשת שיניים.‬
‫בוס…‬
‫עיניים קדימה.‬
‫תחזיק אותו! הוא לא עשוי מזכוכית!‬
‫בוס, בבקשה,‬
‫תפסיק, בוס.‬
‫לא, בוס. בוס…‬
‫בוס!‬
‫עיניים קדימה!‬
‫אוי. חבל. תעשה אותן באותו האורך.‬
‫אז אתה סאדיק.‬
‫חמזה, אמרת לי שהוא מוזר ולא מזיק, אבל…‬
‫אני חושב שהוא מצחיק.‬
‫כולם קוראים לי "בוס".‬
‫אני אתן לך עצה.‬
‫אל תלחץ ידיים עם כל אחד.‬
‫אולי אני עומד לחתוך לך את הזין?‬
‫למה אתה הורס את הכיף בכך שאתה ידידותי?‬
‫בואו נראה מה יש לנו כאן.‬
‫מברשת שיניים אחת.‬
‫היה מבצע. היא הייתה בחינם.‬
‫ו…‬
‫מה זה לעזאזל? זה מהתיבה של נוח?‬
‫אין סיסמה. אני קורא לו ידידי האמין.‬
‫זה טלפון מחוכם.‬
‫"ידידי האמין"…‬
‫בחור מצחיק. אתה יודע מה?‬
‫גם אני נותן שמות לכלים שלי.‬
‫זה בולדוג, למשל.‬
‫הוא לא מרפה עד שהוא תולש משהו.‬
‫גורם לך לצווח.‬
‫הכיף נגמר.‬
‫איך אתה מכיר את טבפיק?‬
‫למה אתה מחפש אותו?‬
‫אני לא מכיר את טבפיק, מעולם לא ראיתי אותו.‬
‫הוא נעדר כבר חודש. אמא שלו מודאגת.‬
‫קוראים לה יטר. הכרנו אתמול.‬
‫יש לי חברה עורכת דין.‬
‫אני חוקר בשבילה לפעמים.‬
‫יטר מטפלת בתינוקות של מאידה.‬ ‫מאידה ביקשה ממני לעזור.‬
‫בגלל זה…‬
‫הוצאתם הכול?‬
‫כן, בוס.‬
‫נו?‬
‫תגיד לי, מר בלש.‬
‫מה מצאת עד כה?‬
‫שום דבר. מצאתי רק אתכם.‬
‫זה מה שנעשה, סאדיק.‬
‫אם תמצא במקרה סימן לטבפיק,‬
‫תתקשר אליי מיד.‬
‫אני המספר הרביעי באנשי הקשר שלך.‬
‫הבנת?‬
‫כמה מאידה משלמת לך?‬
‫חמשת אלפים.‬
‫ואמא של טבפיק, יטר, גם נתנה לי צמיד,‬
‫אבל לא אשמור אותו אם לא אמצא אותו.‬
‫אם תביא לי משהו מועיל,‬
‫אתן לך עוד 20,000.‬
‫הנה הדברים שלך.‬
‫והנשק שלך.‬
‫אתה עוזב את המקום הזה בחתיכה אחת.‬
‫לא לכולם יש כזה מזל. תגיד תודה.‬
‫- "שום דבר לא מסמל פרידה כמו קליע…"‬ ‫הפרידה הארוכה -‬
‫אהמט הרוקח.‬
‫ואז, בוס.‬
‫טבפיק.‬
‫אתה בחור צעיר.‬
‫מה אתה עושה‬ ‫עם שני אידיוטים כמוהם, למען השם?‬
‫עכשיו…‬
‫האם יכול להיות שאהמט הרוקח והבוס…‬
‫עובדים יחד?‬
‫מה דעתך?‬
‫לא. גם אני לא חושב.‬
‫נתתי לעלי, עוזר המספרה, את המספר שלי.‬
‫הוא גם עובד אצל הבוס.‬
‫אחמט, עלי, בוס…‬
‫זה מסובך.‬
‫סאדיק.‬
‫רזאן.‬
‫- היום השלישי -‬
‫נפלא.‬
‫תודה.‬ ‫-ברכותיי.‬
‫תודה.‬ ‫-בהחלט יש לו טעם טוב.‬
‫נכון?‬ ‫-תודה.‬
‫אני בסדר, תודה.‬
‫זה מה שאני חושבת שזה?‬
‫כן.‬
‫אני בהיריון.‬
‫מזל טוב.‬
‫מה קרה?‬
‫אבאל'ה…‬
‫אמא שלי אמרה לי‬
‫שהאבא הבטלן שלי‬ ‫לקח את הכסף ואת הטלפון ששלחתי לה.‬
‫הוא אמר שהוא ישרוף אותם.‬
‫אז אסור לי לדבר עם אמא שלי יותר.‬
‫אני לבד בעולם.‬
‫את עובדת… את יוצאת היום?‬
‫אולי לא. למה?‬
‫טוב. לכי לשטוף פנים, בסדר?‬
‫נלך לנוטריון ונשלח את מכתב התגובה.‬
‫באמת?‬
‫רק תלבשי משהו שיכסה את הרגליים שלך.‬
‫בסדר.‬
‫אולי תחליף גם אתה?‬
‫תמיד אותם הבגדים. בוא נקנה לך בגדי קיץ.‬
‫אתה מחבב אותי, נכון, אבאל'ה?‬
‫- נוטריון -‬
‫תודה רבה, אבאל'ה. זו הייתה תגובה טובה.‬
‫זה ירחיק את המכשפה.‬
‫אני שוקלת לרסס אותה בגז מדמיע‬ ‫אם היא תתעמת איתי שוב.‬
‫כן?‬
‫לא, אני לא יכולה. גם הערב זה לא זמן טוב.‬
‫שמעת אותי, רג'פ. אני עסוקה.‬
‫אני יכולה להזמין אותך לכוס קפה?‬
‫או שאפשר לאכול ארוחת ערב. הכנתי אוכל טעים.‬
‫כן?‬ ‫-כן.‬
‫יש לי משהו ב-18:00. קפה זה בסדר.‬
‫אבאל'ה הוא הטוב מכולם!‬
‫טמפו גראבה.‬
‫אחת…‬
‫שתיים…‬
‫שלוש…‬
‫- בית מרקחת סימגה -‬
‫ארבע…‬
‫לאן הלכת, אחי?‬
‫- מרכז בריאות דיאגנוסטי‬ ‫שירות הובלה למרחקים ארוכים - בינוי 115 -‬
‫פשוט תעשי מה שאמרתי, סבאל.‬
‫- מרכז בריאות דיאגנוסטי -‬
‫תשלחי לי את ההודעה. אני מחכה.‬
‫ילדה טובה.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫אני כאן כדי להיבדק.‬
‫אנחנו סגורים.‬
‫קבעתי תור עם אהמט לצ'ק-אפ.‬
‫אנדנטה.‬
‫אחת, שתיים,‬
‫שלוש, ארבע…‬
‫תיכנס.‬
‫חכה שם.‬
‫קדימה.‬
‫תמשיך ללכת. מכאן.‬
‫תיכנס.‬
‫תעשו עליו חיפוש.‬
‫סאדיק דמיר.‬
‫מי אתה, לעזאזל? למה אתה פה?‬
‫אהמט לא אמר לך?‬
‫אני אגיד לך איך נשתף פעולה, חבר.‬
‫הבחור הזה יחזיק לך את הידיים,‬
‫הבחור הזה יפתח לך את הפה,‬
‫ואני אחרבן בתוכו.‬
‫זה לא מוצא חן בעיניי.‬
‫זו תוכנית מחורבנת. תביא את אהמט לכאן.‬
‫לעזאזל!‬
‫בטלפון. יש הודעה.‬
‫מה זה?‬
‫אני יודע שהוא ישן, אבל הוא עושה את העבודה.‬
‫אין סיסמה.‬
‫"קפטן שבקט,‬
‫"אני במרכז הבריאות ברחוב הלה.‬
‫"תגיד לחבר'ה לאסוף אותי עוד חצי שעה."‬
‫"בסדר, סאדיק."‬
‫מי זה הקפטן הזה, לעזאזל?‬
‫יש כרטיס ביקור בארנק שלי!‬
‫סימסתי לו לפני 20 דקות.‬
‫תזדרז ותביא את אהמט לכאן.‬
‫למען השם.‬
‫תביא אותו.‬
‫וואו. בעדינות!‬
‫שמעתי מספיק.‬
‫מכאן.‬
‫טוב, אני אטפל בזה.‬
‫זוז.‬
‫אתה חתיכת מטרד.‬
‫איך מצאת את המקום הזה?‬
‫עקבתי אחריך מבית המרקחת.‬ ‫לא היה לך מושג.‬
‫כן, יש קפטן משטרה בשם שבקט.‬
‫שבקט הפטפטן.‬
‫זה הוא.‬
‫ביטחון הציבור, נעדרים ומבוקשים.‬
‫המספרים שם.‬
‫צאו החוצה.‬
‫סאדיק.‬
‫שיהיה ברור.‬
‫המשטרה מניחה לנו.‬ ‫איך אתה חושב שאנחנו עדיין כאן?‬
‫אני אתן לך ללכת היום,‬
‫רק למען קפטן שבקט.‬
‫מה אם קפטן שבקט…‬
‫יחליט להתעסק איתכם?‬
‫מה אז, אהמט?‬
‫סחר בבני אדם, זנות, עבדים,‬
‫אולי אפילו סחר באיברים ודברים אחרים.‬
‫מה דעתך?‬
‫תראה.‬
‫תגיד לי מה אתה יודע על עניין הצ'ק-אפ.‬
‫במה טבפיק התעסק, איך ולאן הוא נעלם.‬
‫תספר לי הכול, בסדר?‬
‫ואני אתקשר לקפטן שבקט ואגיד לו‬
‫שהם לא צריכים לבוא הנה.‬
‫הבנת?‬
‫אהמט, לא אכפת לי מה אתה עושה פה, חבר.‬
‫אמא של טבפיק ממש מודאגת.‬
‫הבטחתי לה שאמצא אותו.‬
‫נניח שתקבל מה שאתה רוצה.‬
‫אתה תמשיך לזמזם סביבנו?‬
‫לא.‬
‫תקשיב טוב. אני אגיד את זה רק פעם אחת.‬
‫אל תאמין לבייבי-פייס שלו.‬
‫הבחור שלך טבפיק היה ממזר תחמן.‬
‫עוזר מספרה, בטח.‬
‫לא. קשקוש מוחלט.‬
‫לפני כשנה,‬
‫הוא התחיל להגיע הנה.‬
‫ייאמר לזכותו,‬
‫הוא היה מוכשר באופן טבעי במה שאנחנו עושים.‬
‫הוא קודם לתפקיד סרסור ממש מהר.‬
‫עשה את זה במשך חצי שנה.‬
‫הוא היה בוחר סחורה ומסרסר אותה.‬
‫מסרנו לו סחורה לפני חודש בערך.‬
‫לא שמענו ממנו מאז.‬
‫גם אני חיפשתי אותו, אבל לא.‬ ‫הוא התאדה.‬
‫תעשה לי טובה. טבפיק רק ילד.‬
‫הוא היה יכול להתקדם בעולם הסרסורים?‬
‫היה לו שותף.‬
‫טבפיק קבע צ'ק-אפ כל יום חמישי.‬
‫אז הוא היה מגיע הנה עם ג'בדט ברכב שחור.‬
‫ג'בדט היה מחכה במכונית,‬
‫והילד שלך היה עולה, בוחר סחורה ועוזב.‬
‫איפה אני מוצא את ג'בדט?‬ ‫-אין לי מושג.‬
‫אני לא מכיר אותו.‬
‫עכשיו, אהמט…‬
‫אלוהים.‬
‫מעט המידע הזה לא ימנע ממני מלהמשיך זמזם.‬
‫יש מיליון אנשים בשם ג'בדט באיסטנבול.‬
‫אני טועה? דרך אגב…‬
‫נותרו עשר דקות.‬
‫האידיוט הזה לא מוותר. תעשי מה שהוא אומר.‬
‫ננסה לראות את לוחית הרישוי במצלמות האבטחה.‬
‫זה יותר טוב.‬
‫יום טוב לך.‬
‫שלום, שולה?‬
‫סליחה שאני מתקשר מאוחר, אבל זה דחוף.‬
‫אני אתן לך מספר לוחית רישוי.‬ ‫תגלי למי הוא שייך.‬
‫כן, אני אחכה.‬
‫הכדור במגרש שלך, שולה.‬
‫תמצאי את הבחור המפוקפק הזה.‬
‫היום יום חמישי.‬
‫תה, אדוני?‬
‫תודה.‬ ‫-לבריאות.‬
‫מי הקונה שלך, אהמט?‬
‫מי נמצא במכונית הזאת?‬
‫אתה חובבן, סאדיק.‬
‫מרלו היה רודף אחריו עכשיו במכונית שלו.‬
‫אני אקח עוד אחד, בעלבית.‬
‫נראה שהם לא הרביצו לו.‬
‫הוא אוכל בחוץ, צופה בעוברים ושבים.‬
‫כן.‬
‫בסדר. הבנתי.‬
‫אני אטפל בזה.‬
‫אל תאמין למראל.‬
‫אני לא אבא שלך. מצאתי אותך ברחוב.‬
‫ואני לא מכיר את אמא שלך, בסדר?‬
‫כן, מאידה?‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר.‬
‫מה נשמע?‬ ‫-בסדר. ואת?‬
‫בוא נאכל צהריים היום. מה אתה אומר?‬
‫היום?‬ ‫-כן.‬
‫באמת?‬ ‫-למה לא?‬
‫אני מופתע. חשבתי שהעניין עם טבפיק…‬ ‫-אני אסיים עד אחת וחצי.‬
‫ניפגש ב-14:00?‬ ‫-בסדר. איפה?‬
‫אתה מכיר את סרה, המסעדה?‬ ‫-כן. בסדר.‬
‫טוב, נתראה.‬ ‫-ביי.‬
‫תפסת את בעלך?‬
‫- לסבאל: אני לא אגיע. פגישה עסקית. -‬
‫קדימה, ספינקס. תעשה מה שאתה צריך.‬ ‫אני סיימתי לחכות.‬
‫קדימה, חמוד.‬
‫היי! קדימה.‬
‫איך שאתה רוצה.‬
‫- היום הרביעי -‬
‫תודה.‬
‫ברוך הבא, אדוני.‬ ‫-תודה.‬
‫משהו לשתות?‬
‫ויסקי.‬ ‫-בהחלט.‬
‫אנחנו נהיה שניים.‬ ‫-בסדר.‬
‫אחת, שתיים, שלוש, ארבע,‬
‫חמש, שש, שבע…‬
‫ארבע עשרה… תודה.‬ ‫-לבריאות.‬
‫שש עשרה, שבע-עשרה…‬
‫מאתיים שישים, מאתיים שישים ואחת…‬
‫היי, סאדיק.‬
‫אתה בסדר?‬
‫מזמן לא התראינו.‬
‫שש שנים וחמישה חודשים.‬ ‫שלושה עשר חודשים בכלא, 77 בסה"כ.‬
‫כן, די הרבה זמן.‬
‫מה שלומך?‬
‫אני בטוח שמאידה סיפרה לך מה שלומי.‬
‫נכון.‬
‫אתה באמת בסדר? כלומר…‬
‫מעיל במזג האוויר הזה.‬
‫כאב בטן.‬
‫שנזמין?‬ ‫-לא, אני בסדר.‬
‫לא תשאל אותי מה שלומי?‬
‫אין צורך. אני כבר יודע.‬
‫את בסדר. אני מקבל דיווחים חודשיים.‬
‫ממאידה?‬ ‫-לא.‬
‫ממגזיני רכילות.‬
‫את יודעת, אלה שכותבים לאן כולכם הולכים,‬
‫עם מי אתם הולכים,‬ ‫מה אתם אוכלים ושותים, מה אתם לובשים,‬
‫מי שכב עם מי, מי לא יכול לשכב עם מי.‬
‫אלה עם כל התמונות.‬
‫משם.‬
‫אז אתה קורא דברים כאלה עכשיו.‬ ‫-מישהו בבניין שלי קונה אותם.‬
‫זו בטח אישה.‬
‫נכון.‬
‫היא יפה?‬
‫בואי נגיד שהיופי משתלם בעבודה שלה.‬
‫אתה עדיין כועס עליי?‬
‫מוקדם מדי לשאול אותי את זה.‬
‫כדי לזכור אותך כאדם יותר טוב ממה שאת באמת,‬
‫אני צריך לגמוע את זה.‬
‫למעשה, בקבוק שלם של זה, נקי.‬
‫סאדיק, אני אסירת תודה לך.‬
‫באמת.‬
‫על כל מה שעשית.‬
‫איזו התנצלות איטית.‬ ‫לקח לה שבע שנים להגיע לכאן.‬
‫התביישתי.‬
‫באמת?‬
‫אז…‬
‫למה את כל כך חסרת בושה עכשיו?‬
‫סאדיק, יש עוד מקרה.‬
‫שוב יאשימו אותי.‬
‫ו…?‬
‫אם המשפט לא ילך טוב, אני עלולה להימצא אשמה‬
‫וישללו לי את רישיון עריכת הדין.‬
‫ו…?‬
‫אני לא יכולה ללכת לכלא, סאדיק.‬
‫אפילו לא לכמה חודשים.‬
‫אני בהיריון.‬
‫אף אחד לא אהב אותי כמוך.‬
‫אני צריך סיגריה.‬
‫- הצדק הוא בסיס המדינה -‬
‫היי, אבאל'ה.‬
‫יש לי הפתעה בשבילך.‬
‫למה העיניים שלך אדומות?‬
‫אלרגיות. זה מהעצים.‬
‫את יכולה להביא לי כוס עם קרח?‬ ‫-כן.‬
‫מה קרה בארוחת הצהריים?‬
‫עם מי אכלת?‬
‫תני לי את המגזין הזה. גיליון פברואר.‬
‫הנה.‬
‫- רזאן אקורט‬ ‫מצליחה, מהממת ובריאה -‬
‫כל כך יפה.‬
‫מי זו?‬
‫אשתי לשעבר.‬
‫היית עשיר פעם, אבאל'ה?‬
‫לא.‬
‫בעלה החדש עשיר.‬
‫היא הכאיבה לך, אבאל'ה?‬
‫למה התגרשתם?‬
‫היינו שותפים עסקיים.‬
‫היא עורכת דין. עבדנו יחד.‬
‫היה מקרה מפוקפק,‬
‫והאשימו אותי בזה.‬
‫שללו את רישיון עריכת הדין שלי‬ ‫ושלחו אותי למאסר.‬
‫היא התגרשה ממני.‬
‫והתחתנה עם איזה גבר עשיר.‬
‫היא לא חיכתה לך?‬
‫אני הייתי מחכה.‬
‫אני נשבעת.‬
‫מה כפוית הטובה הזו רצתה?‬
‫טובה.‬
‫למה עצמת עיניים?‬
‫ביקשתי משאלה.‬
‫אז מה ההפתעה?‬ ‫-כן.‬
‫חכה. יש שתי הפתעות.‬
‫תזדרזי.‬ ‫-חכה רגע.‬
‫כן, מאידה?‬
‫תראה, אני יודעת שעשיתי לך תרגיל. סליחה.‬
‫אבל לא הייתה לי ברירה.‬
‫כשאריף סיפר לי שרזאן בהיריון…‬
‫אוף.‬
‫אתה כועס עליי?‬
‫מאידה, שימי את עצמך במצבי, בבקשה.‬
‫בעלך מבצע הונאה, את הולכת לכלא במקומו.‬
‫ואז הוא מתגרש ממך ומתחתן עם אישה אחרת.‬
‫שבע שנים חולפות.‬
‫מישהו כמוני מגיע ומשחק את המתווך.‬
‫בעלך דוחק אותך לפינה ומבקש ממך‬
‫ללכת שוב לכלא.‬
‫מה את חושבת, מאידה?‬
‫לא היית כועסת?‬
‫יש לך כל זכות לכעוס,‬
‫אבל אני רק השליחה.‬
‫אריף רוצה לדעת מה הוא יכול לעשות למענך‬
‫אם תחליט לקחת על עצמך את האשמה.‬
‫כמה אני שווה, מאידה?‬
‫כמה?‬
‫מה אתם חושבים שאני?‬
‫מה קורה?‬
‫מה קרה?‬
‫באמת יש אלוהים.‬
‫אני בטוחה בזה.‬
‫כי זו הייתה המשאלה שלי לפני חמש דקות.‬
‫רגע!‬
‫רגע.‬
‫לא סיפרתי לאף אחד.‬
‫לא סיפ…‬
‫בוקר טוב.‬
‫אני אפרוש.‬
‫אני אהיה מנקה אפילו אם אצטרך.‬
‫זו הייתה ההפתעה השנייה.‬
‫- היום החמישי -‬
‫אז עדיין אין משלוחים.‬
‫אפשר לעזור לך?‬
‫לא. אני בתור להיבדק.‬
‫להיבדק? תשכח מזה.‬
‫מישהו נרצח שם.‬
‫נרצח? מי?‬
‫בחור עם צליעה שהיה קבוע.‬
‫אהמט או משהו.‬
‫השרת אמר לי.‬
‫תודה.‬
‫זה היית אתה, ג'בדט.‬
‫שולה, אני שומע.‬
‫לוחית הרישוי שייכת למכונית‬
‫ששייכת לצי‬ ‫שהושכר לקאן החזקות לפני שישה חודשים.‬
‫תשמע את זה.‬
‫המכונית נהרסה בתאונה לפני 20 יום.‬
‫הם לא הצליחו לזהות את הנהג שמת בתאונה,‬
‫כי המכונית החליפה נתיבים,‬
‫התנגשה במשאית דלק ונשרפה לגמרי.‬
‫היא הוקצתה למפקד האבטחה של חברת האחזקה.‬
‫מכונית פרטית שחורה.‬
‫השגת את השם של מפקד האבטחה?‬ ‫-ג'בדט קורו.‬
‫הוא לא היה אזרח מצטיין במיוחד, מר סאדיק.‬
‫סמל משטרה לשעבר שפוטר‬
‫בגלל בעיית הימורים‬
‫ואישום תקיפה.‬
‫מניחים שהוא היה הנהג,‬
‫כי הוא נעדר מאז התאונה.‬
‫טוב, שולה. יש לנו כתובת? משרד או בית?‬
‫יש לי כתובת של הבית החדש‬ ‫של אלמנתו, קאדירייה.‬
‫תשלחי לי את זה. ותשלחי את חוסיין.‬
‫מישהו נרצח ואני עמדתי להאשים אותך בזה,‬
‫אבל גם אתה מת.‬
‫בואו נראה.‬
‫שתיים, שלוש, ארבע…‬
‫כן? אפשר לעזור לך?‬
‫אני סאדיק דמיר מביטוח "חיים ארוכים".‬
‫קודם כול, תנחומיי.‬
‫אני צריך לדבר איתך‬
‫על תביעת הביטוח של מר ג'בדט קורו.‬
‫את אשתו?‬
‫אז לגיס שלי היה‬ ‫ביטוח חיים של שני מיליון לירות.‬
‫כן.‬ ‫-החברה שלו מימנה את הפוליסה?‬
‫החברה שהוא עבד בה עוזרת לשיכון אלמנות,‬
‫אבל מר טהסין לא ציין ביטוח.‬
‫מר טהסין?‬
‫ראש יחסי הציבור.‬
‫לא, מתאם יחסי הציבור.‬
‫אני תמיד שוכחת את הדברים האלה.‬
‫כרטיס הביקור שלו צריך להיות כאן איפשהו.‬
‫הוא השאיר אותו כשהביא את שטר הקניין.‬
‫תודה.‬
‫אתה לא מכיר את מר טהסין?‬ ‫-לא, אני עובד עם הנהלת החשבונות.‬
‫אה.‬
‫אז הוא הביא את השטר באופן אישי.‬
‫זה ברור שגיסך היה איש אהוד מאוד.‬
‫מסתבר שלג'בדט היה תיק‬ ‫עם כמה מסמכים של החברה.‬
‫הוא בא גם כדי לקחת אותו.‬
‫כן?‬ ‫-כן.‬
‫אני צריך לשאול את אחותך‬ ‫כמה שאלות בנוגע לתקרית.‬
‫מתי היא תחזור מאדאפזארי?‬ ‫-מחרתיים.‬
‫אני יכול לקבל מספר טלפון‬ ‫כדי לזרז את התהליך?‬
‫של אחותך.‬ ‫-בטח.‬
‫את תמיד מדברת יותר מדי, בהייה.‬
‫למה קשקשת כל כך הרבה?‬ ‫ולמה נתת לו את הכרטיס?‬
‫אלוהים, אחותי.‬
‫מר טהסין,‬
‫אתה מתאם חשוב בחברת החזקות‬
‫שחצי מהמדינה בבעלותה.‬
‫מסירת השטר באופן אישי…‬
‫למה?‬
‫או שהיה לך מניע נסתר?‬
‫מר טהסין…‬
‫- טהסין גולו‬ ‫מתאם יחסי ציבור -‬
‫מה יש בתיק?‬
‫מר סאדיק. זאת גברת מאידה.‬ ‫היא לא הצליחה להשיג אותך.‬
‫כן, מאידה?‬
‫היי. מה אתה עושה?‬
‫כלום. רק חושב.‬
‫על ההצעה של אריף?‬
‫לא.‬
‫על הפליטים הסורים, עבדים,‬ ‫אם כדאי לי לעבור לאסקישהיר,‬
‫או לעבור לגור על אי טרופי…‬
‫כרגיל. רוצה לשמוע עוד?‬
‫מה עם רזאן?‬ ‫-לא.‬
‫טבפיק בעדיפות עליונה.‬
‫אני מנסה להצדיק את ה-5,000 שנתת לי.‬
‫טבפיק לא משנה כרגע.‬
‫אתה רוצה לשמוע את פרטי ההצעה של אריף?‬
‫הוא איתך?‬
‫לא.‬
‫אבל אני יכולה לארגן שתיפגשו כאן.‬
‫היום זה היום החמישי.‬
‫סיכמנו שנדבר אחרי שבוע, לא?‬
‫אני אבוא אז.‬
‫אני אדווח על הממצאים שלי. בסדר?‬
‫אה, דרך אגב,‬
‫אל תמסרי ד"ש לאריף.‬
‫מי זה?‬
‫זה אני.‬
‫שימי את זה על העין שלך.‬
‫תשאירי את זה שם עד שזה יתחיל לכאוב.‬
‫חשבתי שזה אתה.‬
‫אבל זה היה רג'פ.‬
‫אמרת לו שאת פורשת. לכן הוא עשה את זה.‬
‫תני לי את המספר של רג'פ‬ ‫ואת לוחית רישוי המונית שלו.‬
‫לא, אני לא רוצה. הם שניים.‬
‫הם הכריחו אותי לחתום על מסמכים.‬
‫טוב. תנוחי.‬
‫טוב.‬
‫הבוס מוסר ד"ש.‬
‫המסמכים שלה.‬
‫תודה.‬
‫קומו.‬
‫הבוס מסר, "שיזכור את הטובה הזאת‬ ‫ויחזור מיד לעבודה".‬
‫לידיעתך.‬
‫מה קרה?‬
‫העניין עם רג'פ נפתר.‬
‫והמסמכים על השידה.‬
‫איך עשית את זה?‬
‫אני מכיר אנשים.‬
‫תחזרי לישון.‬
‫אני אפסיק לקרוא לך "אבאל'ה"…‬
‫סאדיק.‬
‫טוב.‬
‫קוראים לי פאטמה.‬
‫אבל אני מעדיפה "פאטוש".‬
‫"לא אחפש אותך במקומות רחוקים‬
‫"כי אתה בליבי…"‬
‫- היום השישי -‬
‫"יושב על כס המלכות‬
‫"תופס את החלק הכי טוב שבי"‬
‫מי זה עכשיו?‬
‫כן?‬
‫אם זה לא האיש הטוב.‬
‫קנית בגדים חדשים. מה זה הצבע הזה?‬
‫אתה האיש שאיבד את לשונו עכשיו? דבר.‬
‫תדברי את. אמרת לי שזה חשוב.‬
‫מה אם אגיד לך‬
‫שאני מוכרת טלפון‬ ‫עם סרטונים, תמונות, והודעות מטורפים,‬
‫מה תגיד?‬
‫חשבתי שאין לך את הטלפון של טבפיק.‬
‫שקרנית.‬ ‫-שכחתי.‬
‫נכון. איך אני אדע שאת לא משקרת שוב?‬
‫העברתי חמש תמונות וכמה הודעות‬ ‫מהטלפון של טבפיק לשלי.‬
‫תסתכל.‬
‫אם אתה רוצה את הטלפון, תן לי 20,000.‬
‫אני יודעת שאין לך.‬
‫אבל למאג'יט יש.‬ ‫-איך זה קשור אליו?‬
‫הוא חושב שמאידה אמרה לך לעקוב אחריו.‬
‫הוא עושה במכנסיים.‬
‫מאג'יט יהיה קבצן בלי מאידה.‬ ‫הוא יעשה כל מה שתגיד.‬
‫אלוהים. את ומאג'יט לא מנהלים רומן?‬
‫אתה צוחק?‬
‫הוא ייפטר ממני‬ ‫אם הוא ימצא מורת התעמלות יותר טובה.‬
‫פשוט יש לנו אינטרסים משותפים.‬
‫יש איומים בהודעות האלה.‬
‫שנשלחו מ"איקס". את יודעת מי זה?‬ ‫-קודם כסף, איש טוב.‬
‫היי. בקבוק חלב, בבקשה.‬ ‫-היי. בטח.‬
‫כמה זה?‬ ‫-שבע לירות.‬
‫- אין חדש בנוגע לילדה הנעדרת‬ ‫מזה שלושה חודשים! -‬
‫החלב, אדוני?‬
‫הכסף לא בשבילי, זה בשביל אמא.‬
‫אתה עדיין עוקב אחריי?‬
‫לא אכפת לי מה אתה עושה.‬ ‫אל תדאג, לא סיפרתי למאידה.‬
‫למה שלא תבקש מאריף?‬ ‫הוא הרוויח הון עם הרוסים.‬
‫רזאן הכירה בין מאידה ואריף?‬
‫מאידה הייתה עורכת הדין שלו בשני הגירושים.‬
‫הוא בקושי היה צריך לשלם לאקסיות שלו.‬
‫אז מאידה ואריף מכירים הרבה שנים.‬
‫אני אתן לך עצה.‬
‫תיזהר עם הילדה הזאת. היא קטינה.‬
‫תשלם מחיר יותר כבד‬ ‫אם היא תחליט להפיל אותך.‬
‫אתה חושב שאני כזה תמים‬ ‫שאנהל רומן בלי ביטוח?‬
‫אני תמיד שומר מספיק דברים‬ ‫כדי להשתיק את הנשים שאני מזיין.‬
‫הקוד הוא שנת הלידה‬ ‫ושתי הספרות הראשונות.‬
‫זה 200220. הוא העתיק את השיטה של מאג'יט.‬
‫הכול נמצא בהודעות.‬
‫- הזן קוד -‬
‫למה את עושה את זה?‬
‫תראה, אבאל'ה, יקר לגור כאן.‬
‫בגדים ודברים. אני צריכה כסף.‬
‫אתה רואה את האידיוטים האלה‬ ‫בשולחן שמנסים לזיין אותי?‬
‫תסתכל טוב על הנעליים שלהם.‬
‫הזוג הזול ביותר עולה 2,000.‬ ‫השעונים שלהם זה סיפור אחר.‬
‫עכשיו, תן לי את המעטפה המזוינת.‬
‫"צ'ק-אפ מחר." ג'בדט.‬
‫איקס. "התגעגעתי. אתה לא מתגעגע אליי?"‬
‫"למה אתה לא עונה? איפה אתה?"‬
‫"אל תעצבן אותי. אתה יודע שאני אפגע בך.‬
‫"הביץ' שלי לא יכול פשוט להיעלם.‬
‫"מה שבבעלותי‬ ‫חייב להיות זמין לשירותי תמיד."‬
‫מי אתה, איקס?‬
‫"הביץ' שלי" ו"מה שבבעלותי".‬
‫בחור מאצ'ואיסטי, אה?‬
‫האם תגיד לי מי אתה אם אתקשר אליך ברגע זה?‬
‫שאתקשר?‬
‫לא?‬
‫טוב. אז תעזור לי.‬
‫עכשיו…‬
‫במשך שישה חודשים,‬
‫טבפיק וג'בדט קיבלו נשים מאהמט‬
‫ולקחו אותן לאנשהו כמעט בכל יום חמישי.‬
‫שאלה אחת, למה בימי חמישי?‬
‫האם פעילות סרסורים מותרת רק בימי חמישי?‬
‫נכון. כי זה רק לקוח אחד.‬
‫שאלה שנייה, מי הלקוח?‬
‫זה בטח מישהו שקשור לג'בדט או לקאן החזקות.‬
‫אבל ההודעות של מר איקס לא מעודנות במיוחד.‬
‫לא בקליבר של קאן החזקות.‬
‫וואו.‬
‫אתה בהחלט בחור ערמומי, טבפיק.‬
‫לעזאזל.‬
‫עמדתי להתקשר לבוס.‬
‫תודה.‬
‫היי, אבאל'ה! מה קורה?‬
‫יצא לך משהו מהטלפון שקנית ב-20,000?‬
‫למה אתה לא מדבר, איש טוב?‬
‫אני מחכה שאת תדברי.‬
‫איפה את?‬ ‫-מה זה עניינך?‬
‫ראית מי הוא הזמיר האמיתי של יטר, נכון?‬
‫פינאר?‬ ‫-שלא תעז.‬
‫תבדוק היטב את הטלפון.‬
‫יש לו שתי אפליקציות מחשבון.‬
‫השחורה היא הכספת של הזמיר שמוגנת בסיסמה.‬
‫אני שולחת לך סרטון לדוגמה.‬ ‫שים אותי ברמקול.‬
‫בוצע.‬
‫אם רק היית רואה את שאר הסרטון הזה…‬
‫היי, איש טוב.‬
‫אתה רוצה את הסיסמה?‬
‫אבל הפעם זה 30,000.‬
‫מאג'יט לא יפתח את הארנק הפעם.‬
‫זו הבעיה שלך.‬
‫מאג'יט, זה אני.‬
‫הפינאר הזו,‬
‫היא חייבת לי כסף ולא מסכימה לשלם.‬
‫אתה יכול לשלוח לי תמונות שלה?‬
‫כן, הבנתי. טוב, עשינו עסק.‬
‫אף מילה למאידה.‬
‫- הכול על זנזיבר‬ ‫סאדיק דמיר -‬
‫איך אתה כותב את זה בלי לנסוע לשם?‬
‫ביקרתי בכולם.‬
‫בחלומות שלי.‬
‫אתה קורע.‬
‫למה רק מקומות חמים?‬
‫תמיד קר לי. מה אני אעשה?‬
‫אז בגלל זה אתה תמיד לובש מעיל.‬
‫זה עומד להשתנות.‬
‫יש לך אותי עכשיו.‬
‫בוא הנה.‬
‫מי מתקשר כל כך מאוחר?‬
‫מראל.‬
‫כן, מראל?‬ ‫-סאדיק.‬
‫הבן שלנו מת.‬
‫"כאב, בושה וצער…‬
‫"יש משהו שזאוס לא גרם לנו לחוות בחיים?…"‬
‫למה היא קוראת לכלב "הבן שלנו"?‬
‫"אף אחד לא יתאבל עליו."‬
‫הסתובבתי פה לפני שלוש שנים.‬
‫הכלב החליט לעקוב אחריי הביתה.‬
‫מראל אהבה אותו ואימצה אותו.‬ ‫-"ועכשיו…"‬
‫היא קוראת לו "הבן שלנו" מאז.‬ ‫-"'המלך פסק', כמו שאומרים.‬
‫"אתה יודע מה זה? שמעת?…"‬
‫כמה זמן זה עוד ייקח?‬
‫לא הרבה.‬
‫היא תשכח את התסריט שלה בקרוב.‬
‫הזיכרון שלה נחלש.‬ ‫היא לא קיבלה תפקידים כבר שנתיים.‬
‫בואו. נשתה משהו.‬
‫קדימה.‬
‫תגידי לי, ילדה יפה.‬ ‫כמה את מחבבת את הבן שלי?‬
‫את הכלב?‬
‫לא, את הבחור הזה.‬ ‫-אה.‬
‫- היום השביעי -‬
‫פינאר!‬
‫תראו, תראו. איש טוב.‬
‫חיכית לי?‬
‫יופי.‬
‫נו? הבאת את הכסף?‬
‫מה שיש כאן יותר חשוב.‬
‫בואי הנה.‬
‫תני לי את זה. בואי.‬
‫הנה, שבי.‬
‫את בסדר?‬
‫אמרת, "תשאיר לי את הרוע",‬ ‫אבל עכשיו את בוכה.‬
‫מה הקטע?‬
‫טיפסת על ענף גבוה מדי.‬
‫פיתית את מאג'יט ו…‬ ‫-פיתיתי?‬
‫אתה חושב שאתה יודע הכול!‬
‫כולם רעים חוץ ממך.‬
‫כולם טיפשים חוץ ממך. ממש לא!‬
‫לא פיתיתי את המניאק הזה.‬
‫הבחור שאתה מנסה למצוא,‬ ‫טבפיק, סרסר לו אותי.‬
‫סוף שבוע אחד בבית בפולוזקוי…‬ ‫-טוב! תפסיקי!‬
‫אני לא רוצה לשמוע.‬
‫אני מצטער.‬ ‫-לא אכפת לי.‬
‫היי, קטנטונת!‬
‫אל תדאגי בנוגע לזה. אני אטפל בזה.‬
‫בתמורה למה?‬
‫כלום.‬
‫היי, איש טוב!‬
‫0220.‬
‫מי אתם?‬
‫- מלכה -‬
‫אנחנו צריכים לדבר, מאג'יט.‬
‫מה, שוב נגמר לך הכסף?‬
‫תתקשר לאריף.‬
‫תירגע.‬
‫בוא לא נעשה סצנה בשכונה היוקרתית שלך.‬
‫נולדת ב-1979?‬
‫1979… 19.‬
‫פינאר נתנה לי את הקוד.‬
‫ועוד כמה דברים.‬
‫ידעת בדיוק מה טבפיק עושה.‬
‫אני גם יודע מה עשית לה בפולונזקוי.‬
‫שמרת את טבפיק כ"מלכה"?‬
‫באמת?‬
‫בוא נראה מי עוד יש לנו כאן.‬
‫כן. קפטן ג'בדט.‬
‫שמרת אותו כ"קפטן".‬
‫אז פגשת אותו כשהוא עדיין היה שוטר.‬
‫לפני שש או שבע שנים.‬
‫מה אתה רוצה? תבוא לאריף בטענות.‬
‫דיברתי עם שולה. אתה יודע, אנחנו מיודדים.‬
‫מסתבר שאתה חבר ההימורים של ג'בדט.‬
‫ומאידה עבדה על התביעות שלו.‬
‫אתם השגתם לג'בדט את העבודה בקאן החזקות?‬
‫תפסיק לשחק את הבלש, בעל נבגד.‬
‫אם לא תעזוב עכשיו, אני אדאג שיעיפו אותך.‬
‫לא אכפת לי מהאיומים שלך.‬
‫תתחפף!‬
‫תגיד למאידה מה שאתה רוצה. נמאס לי ממך.‬
‫טוב, זה עליך.‬
‫תראה את זה.‬
‫אתה רואה את הבחור ש"מתעמל" עם טבפיק?‬
‫זה הבוס. זה הכינוי שלו.‬
‫מאפיונר בינלאומי. דברים מטורפים.‬
‫כפי שאתה רואה, יש לו טעם מוזר.‬
‫וכלי מיוחד. לא כלי כזה.‬
‫מכשיר מוזר. הוא עושה דברים מוזרים לאנשים.‬
‫הוא ואני חברים.‬
‫הוא מחפש את טבפיק כבר חודש.‬
‫אתה יכול לדבר איתי או איתו. זה תלוי בך.‬
‫אני אתחיל לשאול שאלות אם אתה בעניין.‬
‫אתה הכרת את טבפיק לג'בדט?‬
‫המשטרה פשטה על בר בביוגלו לפני שנתיים.‬
‫התקשרתי לג'בדט והוא שחרר את טבפיק.‬
‫אתה עדיין מתראה עם ג'בדט?‬
‫הוא מת לפני חודש. לא ידעת?‬
‫מה לדעתך קרה לטבפיק?‬
‫מאיפה לי לדעת?‬
‫האם אני המלאך השומר של כל אנשי הקשר שלי?‬
‫טוב, תצפה בזה.‬
‫אתה מכיר אותם, נכון? הם בטח מקאן החזקות.‬
‫אני יכול לשאול את מאידה,‬
‫אבל קל יותר לשכנע אותך.‬
‫מי האנשים האלה? מי הם?‬
‫אתה מעדיף לספר לבוס?‬
‫זה בטח הם.‬
‫התאומים של מר קאן.‬
‫הם תמיד היו מוזרים.‬
‫יופי.‬
‫ועכשיו, עניין ה"ביטוח" הזה‬
‫שאתה שומר בטלפון על פינאר.‬
‫תמחק את זה.‬
‫סרטונים, תמונות, הכול. בסדר?‬
‫אני מחכה. אני אבדוק.‬
‫תזמין לי אחד כזה.‬
‫מר סאדיק! הזהרתי אותך.‬
‫סבאל הזאת…‬ ‫-היי!‬
‫היא ארוסתי.‬
‫ממש! ארוסה, בתחת שלי!‬
‫שידוך משמיים.‬
‫אז תתחתנו, ותעופו מהדירה שלי.‬
‫היא הזדיינה עם מיליון גברים!‬
‫היא שוב מדקלמת את הנאום שלה?‬ ‫-כן.‬
‫היא שכחה את התסריט?‬ ‫-לא יודע. הלכתי.‬
‫אפשר לדבר?‬
‫היא הבחורה עם המגזינים, נכון?‬
‫אתם מאורסים? האישה למטה אמרה לנו.‬
‫היא לא קצת…‬
‫לא, לא קצת.‬
‫היא לא צעירה מדי?‬
‫תלוי איך מסתכלים על זה. היא בפנסיה.‬
‫אני מעדיפה שלא תעשן.‬
‫אפשר לשאול מאיזה תחום עבודה היא פרשה?‬
‫זנות. זה די טרי. כמה ימים.‬
‫כמה זמן נמשכה השתיקה הזו?‬
‫שבע. שבע שניות.‬
‫אתה עדיין סופר.‬
‫כן.‬
‫לא יכולתי להרוג את הילד שבתוכי.‬
‫זו בת, סאדיק.‬
‫כמו שתמיד רצינו.‬
‫אתה ואני, הכוונה.‬
‫סאדיק, אם לא תיתן שאלך לכלא,‬ ‫אם תעשה את זה בשבילי,‬
‫הילדה הזו תיוולד.‬
‫לאריף יש תוכנית.‬
‫לכן אני כאן.‬
‫עורכי הדין רוצים שאני אאשים אותך במשפט,‬
‫בהקשר להודאה הקודמת שלך.‬
‫זה קשקוש. אני רציתי בת, לא את.‬
‫סליחה, אני אעשן.‬
‫מה אתה אומר?‬
‫השאלה היא, מה את אומרת?‬
‫"לעולם אל תלמד מהטעויות שלך."‬
‫זה העניין?‬
‫האמת שאריף הוא בחור נדיב.‬
‫יש לך מזל. האקס שלך הוא איש טוב,‬ ‫והבחור החדש נדיב.‬
‫תסתכל על עצמך.‬
‫אתה גר בצינוק‬
‫עם רהיטים רעועים.‬
‫לח פה ומסריח.‬
‫איך אתה מסוגל לגור כאן?‬
‫למה אתה עושה את זה לעצמך?‬
‫למה אתה לא…?‬ ‫-אני מרוצה.‬
‫אני חולם כמעט כל לילה.‬
‫איים טרופיים, מקומות חמים.‬ ‫אני מוקף באנשים טובים.‬
‫אתה מתכוון לזונות בפנסיה.‬
‫קוראים לה פאטוש.‬
‫היא האדם הכי אמיתי שהכרתי אי פעם.‬
‫היא לעולם לא תבגוד באהבה שלה.‬
‫היא זנתה רק את גופה.‬
‫מה איתך?‬
‫סאדיק. חכה שנייה. אני עדיין…‬
‫מאידה!‬
‫תעזבי אותי, בבקשה.‬
‫תפני את תשומת ליבך לבעל המניאק שלך.‬
‫תשאלי את מאג'יט‬ ‫אם הוא עושה חיים בקן האוהבים שלו.‬
‫זה גם ככה יתגלה בקרוב. ביי.‬
‫אנחנו מאורסים?‬
‫האישה הזאת, מאידה אמרה לי.‬
‫היא אמרה שג'מילה אמרה לה.‬
‫יש לי שאלה.‬ ‫-כן?‬
‫אם לא הייתי… אתה יודע.‬
‫היית מתארס איתי באמת?‬
‫בין אם את… את יודעת, או לא.‬
‫אנחנו מאורסים עכשיו.‬
‫את הנסיכה שלי.‬
‫נכון התוכנית שאת תמיד צופה בה?‬
‫כן.‬ ‫-ככה.‬
‫הפסקתי להשתמש באמצעי מניעה.‬
‫- היום השמיני -‬
‫שלום, מר טהסין.‬ ‫אני סאדיק דמיר. אני עורך דין.‬
‫-אני צריך לדבר איתך.‬ ‫-טהסין בחופשה שנתית. זה נורי.‬
‫במה מדובר?‬ ‫-בילגה וקמיל קאן.‬
‫מי אמר לך שתוכל להשיג אותם כאן?‬ ‫אתה לא יכול.‬
‫אם תגיד לתאומים‬
‫שזה קשור לג'בדט קורו וטבפיק חסן…‬
‫לך תזדיין, יא בן זונה.‬
‫טוב, יודע מה?‬
‫אני אשלח לך סרטון ואחכה לתשובה שלך.‬
‫אבל אין לי הרבה זמן. אני אתן לך שעתיים.‬
‫אידיוט.‬
‫תודה.‬ ‫-לבריאות.‬
‫- טהסין גולו‬ ‫שלח לי את המיקום שלך -‬
‫מר קמיל, סליחה על ההפרעה.‬
‫איזה עורך דין בשם סאדיק התקשר‬ ‫לטלפון החברה של טהסין.‬
‫והוא שלח סרטון.‬
‫מר טהסין.‬ ‫-מהטלפון של טבפיק.‬
‫מה הוא רצה?‬ ‫-הוא רוצה להיפגש איתכם.‬
‫תמשיך שמאלה.‬
‫ברוך הבא.‬
‫אני בילגה.‬
‫וזה קמיל.‬
‫אנחנו קצת רגישים לאור.‬
‫אתה בטח סאדיק דמיר.‬
‫תן לנו להציע לך משקה.‬
‫ויסקי? רום? וודקה?‬
‫וודקה זה בסדר.‬
‫אז רצית לדבר איתנו על טבפיק.‬
‫קיוויתי לקבל מידע עליו.‬
‫הוודקה שלך.‬ ‫-תודה.‬
‫אתה לא עובד איתו?‬
‫אני? למה אתה חושב?‬
‫הסרטון שנורי שלח לנו‬ ‫נשלח מהטלפון של טבפיק.‬
‫אה, זה. לא, אני לא איתו.‬ ‫האמת שמעולם לא פגשתי אותו.‬
‫במקרה יש לי את הטלפון והסרטונים שלו.‬
‫הנה התאוריה שלי.‬
‫ג'בדט וטבפיק‬
‫סחטו אתכם עם הסרטונים האלה, נכון?‬
‫אז רציתם שהם ייעלמו.‬
‫לא משנה. לא אכפת לי מזה.‬
‫הדאגה היחידה שלי היא טבפיק.‬ ‫אמא שלו דואגת לו.‬
‫מר סאדיק, זה הפוך.‬
‫אנחנו רוצים למצוא את השד הקטן שלנו,‬ ‫בדיוק כמוך.‬
‫מה התשוקה הכי גדולה שלך, מר סאדיק?‬
‫לא יודע. אולי לחיות באי טרופי.‬
‫תמצא את השד שלנו.‬
‫מאחר והטלפון שלו אצלך,‬ ‫אולי תוכל להביא אותו אלינו.‬
‫כלומר אם הוא עוד חי.‬
‫מאחר שאתה חושב שהוא סוחט אותנו,‬ ‫אתה בטח גם חושב שהוא בחיים.‬
‫בוא הנה.‬
‫בוא.‬
‫תראה. אנחנו אוהבים לצוד.‬
‫דוב מסיביר.‬
‫העז הזאת מהרי הטאורוס.‬
‫לחיות בצל הסכנה,‬
‫לשוטט על הקצה,‬
‫לשאוף פחד.‬
‫מה לדעתך מגיע אחרי פחד?‬
‫אם זו אימה, מה מגיע אחריה?‬
‫עונג טהור.‬
‫ניתן להשיג את התענוגות הטהורים ביותר‬ ‫רק בהתגברות על הפחד.‬
‫זו התעלומה שאנו מנסים לפתור.‬
‫זכור את זה.‬
‫תביא אלינו את טבפיק, ושוט לאי הטרופי שלך.‬
‫מה קורה, פינאר?‬
‫מר סאדיק, אמא שלי רוצה לדבר איתך.‬
‫מר סאדיק?‬ ‫-כן, גברת יטר?‬
‫תפסיק לחפש את טבפיק.‬
‫למה? מישהו אמר לך משהו?‬
‫לא. חלמתי עליו.‬
‫הוא היה במקום שמימי.‬
‫בתולות סבבו אותו.‬
‫הוא היה שליו ושטוף אור.‬
‫כדאי שנניח לו.‬
‫תודה לך על הטרחה.‬
‫הלו, אבאל'ה?‬
‫מה קורה, קטנטונת?‬ ‫-יטר יצאה מדעתה.‬
‫פתאום היא רוצה לעבור חזרה לעיר הולדתנו.‬
‫היא אורזת.‬
‫אין סיכוי שאני נוסעת לכפר הזה.‬
‫הבנת? אני לא נוסעת!‬
‫בסדר. קחי את הטלפון של אמא שלך,‬
‫ותשלחי לי את רשימת השיחות הנכנסות‬ ‫משלושת הימים האחרונים.‬
‫את יכולה? בסדר, ביי.‬
‫אני כבר לא עובד בשבילך, יטר.‬
‫יש לי שני לקוחות חדשים.‬
‫הבן זונה הזה.‬
‫למה? כי הוא מניאק.‬
‫אני צריכה להיפטר ממאג'יט ברגע זה.‬
‫סאדיק, תייעץ לי.‬
‫כמו שהיית עושה באוניברסיטה.‬ ‫תגיד לי מה לעשות.‬
‫תסתכל עליי.‬
‫יש לך משהו שאוכל להשתמש בו, נכון?‬
‫מאידה, כמה יעלו לך גירושים?‬
‫שלושה מיליון? חמישה מיליון? אולי יותר?‬
‫אני יכול להביא לך תמונות שאולי יעזרו.‬
‫נהדר. אני אסירת…‬
‫אבל אני צריך כסף, 300,000 בערך.‬
‫תבקשי מחוסיין‬ ‫שיביא את זה לדירה שלי מחר, טוב?‬
‫טוב.‬
‫מאידה, את נדיבה כמו אריף.‬
‫תודה.‬
‫מאג'יט, זה היית אתה?‬
‫לא היית מרחיק לכת עד כדי כך. כמעט נהרגתי.‬
‫אולי אלה התאומים. כן.‬
‫אני ממש לא אוהב את הנורי הזה.‬
‫"מחר, 11:00. אלה המספרים."‬
‫כל הכבוד, פינאר.‬
‫נתקשר ונראה מי הם.‬
‫- קאדרייה קורו -‬
‫קאדרייה?‬
‫ג'בדט.‬
‫האדם שאמר ליטר להפסיק לחפש…‬
‫כמובן!‬
‫פתרת את זה בשתי דקות.‬
‫כמובן.‬
‫תיכנסי.‬
‫סאדיק בבית.‬
‫יו-הו! שלום, אנחנו כאן!‬
‫מראל פינתה את הדירה.‬ ‫היא תישאר איתנו עד שתעזוב לאסקישהיר.‬
‫גם ככה אתה אף פעם לא פה.‬
‫גם הלכנו לקניות. היא אמרה שקר באסקישהיר.‬
‫מראל צ'ימן.‬
‫איך אוכל לעזור, אדוני?‬
‫האם תסכימי לגלם את המאהבת הסודית‬ ‫כהופעה אחרונה?‬
‫- היום התשיעי -‬
‫קדימה.‬
‫- טאראבנק -‬
‫מתי תהיה לי גישה אליו?‬ ‫-כשתהיי בת 18.‬
‫מה? זה…‬
‫אין לך אגורה,‬ ‫ועם זאת אתה נותן לי את כל הכסף.‬
‫אתה לא איש טוב. אתה איש טיפש, אבאל'ה.‬
‫טמפו גראבה.‬
‫אחת…‬
‫שתיים…‬
‫קדימה.‬
‫גברת מראל?‬
‫את כאן?‬
‫זאת קאדרייה. דיברנו בטלפון.‬
‫שלום?‬
‫ברוכים הבאים.‬
‫בדיוק כפי שחשבתי.‬
‫תתפסו אותו!‬
‫וואו…‬
‫תפתח את הדלת! תפתח!‬
‫תפתח. אני רק רוצה לדבר, אני מבטיח.‬
‫אני יוצא.‬ ‫-עם הידיים למעלה.‬
‫חתיכת…‬
‫העיניים שלי! אני אקרע אותך!‬
‫בן זונה.‬
‫הבוס יודע על זה?‬
‫הטבפיק המנוול הזה עבד על כולנו.‬
‫הוא פתח את הכספת.‬
‫מה לקחתם?‬
‫חמישים אלף אירו,‬
‫ואת הקבלות על המכוניות המוברחות.‬
‫זה הכול?‬
‫אני נשבע שעשיתי רק מה שטבפיק אמר לי.‬
‫הכסף במכונית.‬
‫הנה. אתה יכול לקחת את הכסף.‬
‫יש לך מזל שזה בית של חברה.‬
‫או שהייתי משאיר אותך כאן לדמם למוות.‬
‫הבוס ימצא אותך גם ככה.‬ ‫תמסור ד"ש לבולדוג ממני.‬
‫קום.‬
‫איך הוא עבד עלייך?‬
‫הוא הרביץ לי הרבה.‬
‫מי?‬
‫ג'בדט.‬
‫הצלחת לעבוד על כולם.‬
‫מה הוא אמר?‬
‫הבטיח שתברחו יחד ברגע שג'בדט יצא מהתמונה?‬
‫יודעת מה?‬
‫אני בטוח שהוא תכנן את זה עם בהייה,‬
‫אחותך הקטנה והסנובית.‬
‫להיפטר ממך. אני בטוח בזה.‬
‫הוא אמר לך למכור את הבית?‬
‫חשבתי ככה.‬
‫עכשיו, קאדרייה,‬
‫אני אשחרר אותך, בסדר?‬
‫את תשכחי מכל זה, ותיעלמי.‬
‫כי מאפיה שלמה רודפת אחרי הנבל הזה.‬
‫תמכרי את הבית שלך,‬ ‫קחי את הילדים ותעברי לאדאפזארי.‬
‫קדימה. לכי.‬
‫כנראה שחתול גנב לזמיר של יטר את הלשון.‬
‫אנחנו לבד עכשיו.‬
‫קדימה, דבר.‬
‫איפה היא?‬
‫מי?‬ ‫-המאהבת של ג'בדט.‬
‫היא התקשרה לקאדרייה‬ ‫ואמרה שהיא יודעת הכול.‬
‫מראל. היא שחקנית מאוד מצליחה.‬
‫היא לא המאהבת של ג'בדט?‬ ‫-לא, אידיוט.‬
‫עכשיו, שפוך.‬ ‫-סאדיק, יש לי מלא כסף.‬
‫אם אתה רוצה…‬
‫יש גם דרכים אחרות.‬
‫"שום דבר לא מסמל פרידה כמו קליע."‬
‫דבר.‬
‫תראה, התאומים האלה הם פסיכים. שניהם.‬
‫אבל קמיל מטורף עם קבלות.‬
‫הוא אובססיבי ל"עונג טהור".‬
‫הוא לא מקשיב להיגיון.‬
‫תיעדתי פעם את אחד הטקסים שלהם בסתר.‬
‫אבל הם מעולם לא הלכו רחוק כל כך.‬
‫הסחורה שלי בוטרה לחתיכות.‬
‫ג'בדט והחבר'ה שלו נאלצו לטייח את זה.‬
‫אבל ג'בדט החליט לשמור כמה דברים.‬
‫הסכין שהם השתמשו בו.‬
‫היו עליו טביעות האצבעות שלהם, כמובן.‬
‫כן. למה שתתחלק בכספי הסחיטה עם ג'בדט?‬
‫איך נפטרת ממנו?‬
‫בעזרת קאדרייה.‬
‫היא הייתה נואשת,‬ ‫מוכנה לעשות כל מה שביקשתי.‬
‫כמה טיפות סם במשקה שלו‬ ‫לפני שהוא נכנס למכונית, ו…‬
‫בום!‬
‫אז קאדרייה סיימה את מה שג'בדט התחיל.‬
‫היא קיבלה את הכסף ואת הבית.‬
‫למה היית צריך את קאדרייה?‬
‫יכולת לקחת את הסכין ולסחוט אותם.‬
‫מסוכן מדי בשבילי.‬
‫אבל בגלל שבעלה של קאדרייה‬ ‫עבד בחברת ההחזקות,‬
‫- שטר קניין -‬
‫הם לא העזו לגעת בה.‬
‫אז תקבל את הכסף ואת הבית. ערמומי.‬
‫אם לא היית מתערב, כן.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אהמט…‬ ‫-זה באשמתך.‬
‫התקרבת יותר מדי.‬
‫אל תתעסק עם הסאדיק הזה.‬
‫אין לנו מושג מי הוא. מה אם הוא מהמשטרה?‬
‫נכון.‬
‫נתנו לו ללכת?‬
‫הם לא הרביצו לו.‬
‫חמזה, מותק, רק תטפל באהמט.‬
‫שמעתי שפגשת את הבוס.‬
‫כן. כל מי שמחפש אותך ביקש ממני עזרה.‬
‫אם לא היית מתערב…‬
‫עם חמזה בפנים,‬
‫הייתי יודע על כל צעד של הבוס.‬
‫והיית דואג שחמזה ימות‬ ‫אחרי שיסיים לשרת את מטרתך.‬
‫עכשיו תורך.‬
‫תגיד לי איך ידעת.‬
‫אמא שלך.‬
‫היא נתנה לי את הצמיד שלה,‬ ‫התחננה שאמצא אותך.‬
‫אז שאלתי את עצמי, "למה היא ויתרה פתאום?"‬
‫"מי יכול היה לשכנע אותה?"‬
‫זה היית אתה.‬
‫השאר היה קל.‬
‫התקשרתי לפינאר.‬
‫אתה יודע, אחותך הקטנה.‬
‫זו שסרסרת.‬
‫היא נתנה לי את המספרים‬ ‫שחייגו מהם לאמא שלך.‬
‫והנה אתה.‬
‫האטיג'ה, הזונה הזאת!‬
‫קוראים לה פינאר.‬
‫זכותה להשתמש באיזה שם שמתאים לה.‬
‫תסתכל למצלמה. קדימה!‬
‫- החבילה מוכנה -‬
‫זוז.‬
‫נו, יש לך מילים אחרונות?‬
‫למה אתה עושה לי את זה?‬
‫כמה יתומים הרגתם?‬
‫זה למה.‬
‫גם אני הייתי יתום.‬
‫הוא במקום בטוח.‬
‫וודקה?‬ ‫-לא, אני נוהג.‬
‫כל הכבוד.‬
‫גרמת לשד לצאת מהמחבוא.‬
‫אתה יודע שלקחת סיכון גדול בכך שבאת הנה?‬
‫אה…‬
‫יכול להיות שגם אתה נהנה לשוטט על הקצה?‬
‫לא, תודה.‬
‫נקטתי אמצעי זהירות. אל תדאגו.‬
‫מה תעשו עם טבפיק?‬
‫נמשיך מאיפה שהפסקנו.‬
‫הוא יוביל,‬
‫ואנחנו נחקור את גבולות הפחד, האימה…‬
‫את גבולות ה"תענוג הטהור" הזה.‬
‫יש לכם שיטות אחרות פרט לאלימות?‬
‫עונג טהור‬
‫נולד מרשע.‬
‫כמו שהשטן נולד מהלב.‬
‫טוב ורוע הם אחים אחרי הכול.‬
‫אולי.‬
‫אחרי הכול, אפילו אדם טוב‬
‫יכול להפוך לנבל במרדף אחר הצדק.‬
‫יופי. בוא אחריי.‬
‫רק אתה.‬
‫תנו לי את המפתחות. קדימה!‬
‫בוא.‬
‫אם יש לך כלי נשק, זרוק אותם עכשיו.‬
‫תבעט בו הנה.‬
‫גם את התיק. זרוק אותו.‬
‫אנחנו כאן.‬
‫זה לא כל כך רחוק.‬
‫גשר העץ.‬
‫תוציא את הטלפון!‬
‫חכמולוג.‬
‫הרגל שלי.‬
‫- בילאל -‬
‫היי!‬
‫טבפיק שם.‬ ‫תפוס אותו לפני שהדובים יקדימו אותך.‬
‫לאן אתה חושב שאתה הולך?‬
‫גראבה.‬
‫אחת…‬
‫1,681…‬
‫1,682…‬
‫כן?‬
‫הכסף והקבלות מהכספת.‬
‫ואלה מפתחות המכונית של חמזה.‬
‫לא הייתי מאמין אם לא הייתי רואה את אלה.‬
‫צחקתי עליך, קראתי לך "בלש".‬
‫טעיתי כל כך.‬
‫אני חייב לך.‬
‫אתה יודע מה, מר סאדיק?‬
‫קח את המכונית של חמזה.‬
‫ותביע משאלה.‬
‫מזומן, או מה שתעלה בדעתך.‬
‫הבוס תמיד משלם את החובות שלו.‬
‫אני לא רוצה שום דבר.‬
‫אני אתן לך שתי כתובות.‬
‫טוב?‬ ‫-תסמס לי אותן.‬
‫בוא לא נבזבז זמן.‬
‫עכשיו, לך ישר הביתה, סאדיק.‬
‫אנחנו, טבפיק, וכל מה שעומד לקרות כאן…‬
‫תשכח מהכול.‬
‫בוא לא ניפגש שוב.‬
‫סגרנו את החובות בינינו.‬
‫אתה מסכים?‬
‫תראה, סאדיק, באתי להזכיר לך להיות הגיוני.‬
‫אתה חושב שהתביעה תשנה את דעתה עכשיו?‬
‫- היום העשירי -‬
‫הדבר הנכון לעשות, ומה שיהיה לטובתך,‬
‫הוא שתישא באשמה‬
‫ותחסוך לרזאן כאב ראש רציני.‬
‫אני מוכן לשלם כל מחיר כדי שזה יקרה.‬
‫תראה, אריף אקורט.‬
‫זה הזמן להוכיח את הנדיבות שלך.‬
‫זה מה שנעשה. הפיצוי הזה…‬
‫תכפיל אותו, כי הייתם שותפים בהונאה הזאת.‬
‫נשאתי באשמה בשביל רזאן דמיר‬ ‫לפני שבע שנים.‬
‫בסדר?‬
‫היא בדיוק עברה הפלה.‬
‫ועכשיו אני בהיריון.‬
‫אני כבר לא בעלך. הוא כן.‬
‫למה אתה מחכה?‬ ‫תתקשר לרמזי ותגיד לו להביא את זה.‬
‫כן, מר כספומט. תגיד לו להביא את הכסף.‬
‫בזמן שנמתין,‬
‫תוכלו לספר לי הכול על התרגיל שעשיתם.‬
‫זכותי לדעת במה מאשימים אותי.‬
‫טוב.‬
‫בקצרה…‬
‫הנה הכסף שלך.‬
‫אנדנטה.‬
‫אחת…‬ ‫-הוא יצא מדעתו?‬
‫מה אתה עושה?‬
‫מנסה להחליט.‬
‫לגור באי טרופי עם הכסף הזה,‬
‫או לפתוח בית מלון באסקישהיר?‬
‫אני לא הולך לכלא, זה בטוח.‬
‫סאדיק, בבקשה.‬ ‫-רגע.‬
‫למה הסכמת לקחת את הכסף?‬ ‫אתה מנסה לעבוד עליי?‬
‫מי הרגע הודה בהונאה?‬
‫- הקלטה -‬
‫אני לא יודע אם קראת את דוסטויבסקי,‬ ‫אבל הגיבורים שלו נהדרים.‬
‫לרזאן לא אכפת מגיבורים.‬
‫אבל כדאי לך לשמוע בעצתי.‬
‫תוותר על החופש שלך‬
‫בדיוק כמו שעשיתי למען רזאן לפני שבע שנים.‬
‫תהיה גיבור ספרותי.‬
‫עורכי הדין המפורסמים שלך‬ ‫ישחררו אותך בעוד כמה חודשים.‬
‫אחת…‬
‫שתיים, שלוש,‬
‫ארבע, חמש,‬
‫שש, שבע,‬
‫שמונה…‬
‫גם בעלך לא קרא דוסטויבסקי.‬
‫הנאמנות שלו אלייך נמשכה שמונה שניות.‬
‫אה, ו…‬
‫אני יודע שאת לא בהיריון.‬
‫מה קרה‬
‫לאדם הרחום, המתחשב,‬
‫והטוב?‬
‫השתניתי.‬
‫אני כבר לא סאדיק (נאמן).‬
‫אני אדיל (הוגן) עכשיו.‬
‫בוא הנה, חמוד.‬
‫הנה.‬
‫הם נופלים לאחור בניסיון לראות אותו.‬
‫גם אני כמוהם!‬
‫סאדיק, הפרעת לי ובגללך שכחתי את התסריט.‬
‫איך מילותיו של רומאו‬ ‫יגיעו ליוליה היפה עכשיו?‬
‫תארזו, שתיכן. נוסעים לאסקישהיר.‬
‫כן!‬ ‫-סאדיק?‬
‫שמי אדיל עכשיו.‬
‫טוב. אני אוהבת את השם הזה.‬
‫- מבוסס על הרומן מאת מהמט ארוגלו -‬
‫- תרגום כתוביות: שלומית בכר‬