Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
HLOUBKA VODY 8,5 M
ŽÁDNÁ PŘEHRADA NE PŘEHRADĚ I ELEKTRÁRNĚ
ŽÁDNÁ ELEKTRÁRNA, ŽÁDNÁ PŘEHRADA
HLOUBKA VODY 12,5 M
To je šílenost! Přehrada nabourá ekosystém.
Všechno kvůli elektrárně, kterou pak stejně zavřou!
Nádrž je poničená, stroje nejdou.
I jaderné úřady žádají o zrušení!
Přesně, proto potřebujeme novou přehradní nádrž.
Přestaňte ničit lesy!
Vaše priorita, paní starostko, jako i naše, je bezpečí občanů.
Lháři! Chráníte jen boháče!
Proto vás teď zdvořile a jasně žádám,
odejděte prosím bez násilí a konfliktu.
Nikdo tu nechce konflikt, pane.
-Nikdo. -Pak se shodneme.
Jednali jsme řádně, ctíme zákon...
Zákon mocných a bohatých!
Jenom ten, kterej vám vyhovuje.
Váš projekt na vodní zákon kašle.
Kašle na ochranu ohrožených druhů!
-Nevadí vám to? -Přesně!
Sami nakonec skončíte před soudem!
To je váš názor. Naposledy žádám...
Nesnažte se! Nenecháme toho! Zůstanem tu!
Sakra! Dost!
-Zmizte! -Hej, co děláte?
Dozadu! Honem!
Nechte toho! Už stačilo!
Vypadněte odsud!
To není republika, to je ostuda!
První varování!
Složte zbraně! Co děláte?
Budeme bojovat do konce! Nevzdáme se!
Myriam, prorazili barikádu Belfay.
-Vykládají ve Far Est buldozer. -Sakra, kde je brácha? Naëli!
-Co je? -Kruci!
Prorazili blokádu Belfay, musíme jít.
Sakra! Lidi, pojďte!
Začali vykládat stroje. Honem!
Pojďte, jdeme!
Potřebujete pomoct?
-Umíš to? -Jo, první pomoc.
Honem, jdeme!
-Tumáš solný roztok. -Jo, dobře.
Slznej plyn!
Pozor, pozor!
-Zkus se odsud dostat, jo? Dejchej! -Poslední varování. Použijeme sílu.
Sakra.
-Granát! -Hej, kámo. Hej!
Sakra, někdo to schytal! Proboha, neházejte granáty!
Musíme ho odsud dostat. Zvedejte!
Poslední varování. Použijeme sílu. Ihned opusťte pozemky.
Slznej plyn!
Sakra, kde mám tašku? Můžete mi ji donést?
Jsi v pohodě, kámo?
Granát!
-Dobrý? -Poslední varování. Použijeme sílu.
-Je v pohodě? Dostal to? -Sem, opři se o ten strom.
Jsi zraněný? Vezmu tě na ošetřovnu.
-Dobrý, zvládnu to. Kde to je? -Ne, půjdu s tebou.
-Pojď, tudy. -Ne, Naëli! Zůstáváme po dvou!
-Máš tu ségru, ptej se jí! -Ctěte zákon...
Myriam! Myriam!
-Pojď, padáme. -Použijeme výbušné granáty.
-V pohodě? -Jo.
-Pojď. -Díky.
Svlíkni se.
Dám ti nový oblečení. Máš hadry plný slznýho plynu.
Tak jo.
Vatový tampónky.
Sakra, fakt tě dostali.
Pojď, sedni si.
Ne, nesahat.
Opatrně.
Díky.
-Na. -Díky.
Jakou máš velikost, L?
-Jsi L? -Jo.
-Je tu někdo? -Jo, to jsem já.
Dneska jsou dost agresivní. Yann, víš, kde to je?
Suzanne, udělám víc meduňky.
Jo, připravím jí víc, neboj.
Fajn, díky.
-Schovals ten notebook sem? -Jo, zavři dveře.
Myriam?
-Kdo jsi? -Ahoj.
-Co chceš? -Viděli jste Myriam?
Měla mi dát oblečení.
Co tu děláš? Měls čekat tam.
-Dobrý? -Jo.
Jo? Tak pojď.
-Ten cirkus není pro mě. -Čau, Suzanne.
-Ahoj, vítejte. -Dobrý den.
Hej, pusu.
-Smrdím plynem. -To je jedno.
Kdo přijde, políbí mě.
Proč jsi v trenkách? Byl sis zaplavat?
Ne, dostal do brady granátem. Jak se to jmenuješ?
-Greg. -Pustili na ně plyn.
Ani Catherine a Hubert neutekli.
Ty hajzlové! Vrátíme se tam.
Budeš tu dneska spát?
Jo, nemám na výběr. Jinde není místo.
Nashle.
Tebe tu vidím poprvý. Seš novej?
Jo.
Viděls, co se spustilo, jak hodili ten kámen?
Jo, bylo to šílený. Vždycky se najdou buřiči.
Nejsou buřiči.
Ví, že se policie vrátí, tak ukazujou odhodlání.
Dívej, vypadáme zničeně?
Je zásadní předvést rovnováhu sil
proti jejich násilí, protože čistě mírumilovnej boj nefunguje.
Vláda si s tebou trošku pohraje
a pak pošle buldozéry.
Kdyby tomu nikdo doslova nestál v cestě, často i násilně,
už by to bylo dávno pod vodou.
A to, co tu vidíš, by bylo na dně hráze.
Má to začít tady? Pardon, musím se jí na něco zeptat.
Zatím.
Myriam!
Čau, už je ti líp? Hojí se to?
Jo, je to lepší. Chceš pivo?
Díky.
Mám takovej problém. Chtěl jsem si postavit stan,
ale je zničenej. Asi... na.
-Díky. -Asi se roztrhnul během roztržky.
Našlo by se místo na spaní u Suzanne?
No, Suzanne není ubytovna.
-Dobře. -Nevím.
Zeptám se u Fosses Bleues.
-To vyřešíme. Pojď. -Jo.
-Clarisse, vidělas Zapa? -Neviděla.
-Romaine, viděls Zapa? -Jo, je vevnitř.
-Zape? -Jo. Myriam?
-Nemáte tu místo? -Vůbec.
-Tady je taky plno? -Jo, už dva dny.
-Dobře. -Vedle u Béné.
Možná se jim něco uvolnilo.
-Dobře. -Díky.
Hodně štěstí.
-Holky, viděly jste Béné? -Ne.
-Ne? -Možná je vevnitř.
-Je tu Béné? -Myslím že ne.
Ne? Tady by mohlo bejt místo.
-Máš nějakou karimatku? -Ne.
-Ne? -Ne.
-Neviděli jste Béné? -Ne.
Sakra. Počkej.
Tím hlídáte poldy?
Ne. Seš blbej. Sčítáme ptáky.
Sčítáme ptáky na národní úrovni a tak.
Děti z Nancy to bavilo.
Bavilo to i starší děti z Mylhúz. Bylo to super.
Vypadá to moc hezky.
Postavila jsem to já.
-Máte nahoře místo? -Ne, je plno.
Nemůžete se tam vzadu zmáčknout?
Koukni, moc to nepůjde.
-Aha, dobře. -To je naštvanej vrabec.
-To není vrabec, ale slavík. -Fakt?
Tady asi místo nebude. Zkusíme Raccroche.
Něco najdeme, neboj.
-Tady jsi, Béné! -Jo?
Máš pro něj v Raccroche místo?
Jo, ale vyrazte hned. Nerezervujeme.
Dobře.
-Odvezu je a naberu vás. -Dobře, my počkáme.
Ty...
Co?
Ne, promiň. Budeš se mi smát.
Tak to řekni.
Ještě bych rád zůstal chvíli s tebou.
Rovnou k věci.
No tak pojď.
-A byls tam dlouho? -Jo, byl jsem na Martiniku deset let.
-Fakt? -Jo.
-To je dost. Cos tam dělal? -Byl jsem ve squatu.
-Fakt? Hustý. -Jo.
Byl jsem ve spolku na podporu vězňů ve Fort-de-France.
-Jo. -Je tam vězení.
Měli jsme jim dodávat léky, ale ve skutečnosti…
je důležitější mejdlo, zubní kartáčky. Vězni nemají nic.
-Vážně? -Jo.
-Tím ses živil? -Ne, jsem dobrovolník.
Super.
Pracuju jako bedňák. Znáš to?
Jo, ten staví pódia na koncerty a tak, ne?
-Jo. Nebo festivaly. -Jo.
Jo, platí mi za to, ale...
vlastně mě to baví.
Pracuješ, kdy chceš. Můžeš díky tomu cestovat.
-Jo, hezky. -Není to moc vzrůšo, ale...
Hele. Tady by to šlo, co myslíš?
O čem to mluvíš?
O tom stromě. Sundej si to.
Počkej, co blbneš? Nechceš jít pokecat k Suzanne?
Co je? Neříkals, že se mnou chceš bejt?
Jo.
A tos myslel, že budem počítat ptáky?
To ne, ale... Nevím, je to trochu...
Myslel jsem, že půjdeme někam pokecat.
Už jsme pokecali.
Pojď sem.
Kde máš batoh? Tak kde je?
Mám ho! Je tady!
Piriou tě ráno viděl vycházet ven. Kams ho dal?
Ráno jsem šel čůrat. Uklidněte se.
Sklapni! Vrať ho, nebo ti nakopu.
Co mám vrátit?
Dobře víš co! Kde je?
Fakt nevím, co hledáte.
Počkat! On to nebyl.
Našli jsme ten noťas v autě toho chlapa.
-Pojďte. -Ten chlap je naštvanej. Rychle!
Promiň.
Máme tě, hajzle! Tak ty takhle?
Uvítáme tě, a ty nás okradeš?
Koho bráníte?
-Uhni! -Co bráníte?
Kreténi.
Zmizte do lesa! Nikam nejdeme!
Znovu. Jo!
Jdeme zpátky, hoši!
-Pusť mě, ty hajzle! -Jdeme, lidi!
Vypadněte, tady nemáte co dělat!
Sakra!
Policejní násilí dobře známe. Jste všichni stejný!
Pusťte mě!
-Pusť se, kruci! -Nikam nejdu.
Pusť se!
Pomalu! Nesahejte na mě sakra!
Styďte se, vy hnusáci! Parchanti!
Zablokujte ten buldozer! Tam, zastavte ho!
-Sakra! -Rychle!
Hej, slečno! Hej, vy...
Pojďte sem! Jdeme!
Pusťte mě!
Zpátky!
Jen si to natočte! Natočte si svý blbý vítězství!
Výborně, hoši. Bravo, fakt tleskám.
Kolik strojů zničí to,
co jsme my postavili rukama?
Je vám to na nic, znovu ty chatky postavíme.
A víte co? To, co zničíte, nás sblíží!
Tím ničením nás sblížíte! Posílí to kolektivního ducha!
-V pondělí bouráte! -V pondělí bouráte!
-V úterý stavíme! -V úterý stavíme!
-Ve středu mlátíte! -Ve středu mlátíte!
-Ve čtvrtek oplácíme! -Ve čtvrtek oplácíme!
-V pátek vrtáte! -V pátek vrtáte!
-V sobotu smrt prasatům! -V sobotu smrt prasatům!
A v neděli prcháte, tak jsme to řekli.
V pondělí bouráte! V úterý stavíme!
Ve středu mlátíte!
Ve čtvrtek oplácíme! V pátek vrtáte!
V sobotu smrt prasatům!
To jsem já. Mám, co potřebujeme. Jsou tu další zajímaví lidi, takže...
-Kafe? -Pojistka granátu byla na zemi.
-Co? -Pojistka.
Aha.
-Kafe? -Jo, dám si. Díky.
Sorry za ten včerejšek, kámo. Ale pochop...
Neřeš, já to chápu.
Loni jsme chytli poldu. Člověk je paranoidní.
Jo, v pohodě.
Kafe. Dáš si?
Ne, díky.
Nevykecáme to šéfům, když se napiješ.
Ne, díky, radši ne.
Víš, že tu chráníte soukromý zájmy?
-Jo. -A víš, že to je špatný?
Jo, vím to.
A? To ti nevadí takhle mrhat časem?
Minulý měsíc nás poslali do Guyany bojovat proti odlesňování.
Dnes tu máme hlídat výkopové práce.
Dyť je to hloupý!
Děláme svou práci. Boj proti terorismu nám chválí,
a tady po nás plivou, tak to je.
Dej výpověď, brácho, a pojď sem.
Klidně i s dětma. Bez platu se obejdeš.
Vaříme polívku z domácí cukety.
Je tu levná pekárna, slepice, vejce, krávy, kováři,
muzikanti, tesaři! Co víc potřebuješ?
Na tohle se vykašli.
Lidi!
-Popřemýšlím o tom. -Máme to, schválili to!
-Co schválili? -Novou dopadovou studii!
Příštích 18 měsíců tu nesmí pracovat.
Co? To je super!
-Mazec! -Skvělý! 18 měsíců!
Jo, to je fakt šílený! Skvělý zprávy. Konečně klid.
Večer to oslavíme!
V pohodě?
Jo, jen musím zpátky do Paříže.
-Mám tam nabídku práce. -Jo? To je blbý!
Nestihneš oslavu.
Já vím, ale potřebuju peníze.
Jasně, chápu. No, vnesl jsi sem dobrou energii.
-Bylo to fajn. Díky. -Jasně.
Vrátíš se?
Jo, no uvidíme. Pár kámošů chce jet
do zóny určený k obraně v Bure, tak nevím.
Dobře.
Ale když bude třeba, přijedu.
Fajn, to je od tebe hezký.
Asi už vyrazím, pozdějc bude těžší chytit si stop.
-Rozloučíš se za mě s ostatníma? -Jo.
Měj se.
Promiň.
Dobrá práce, jsi dobrý.
Nechápu, jak to vždy zvládneš tak rychle.
Jak to děláš?
Přemýšlela jsi o mé žádosti?
Musíme tu zónu hlídat, premiér ji sleduje živě.
Já vím.
Podle mě to bere moc osobně, protože je to jeho kraj.
-Jo, možná. -Ale je to vůbec k něčemu?
Uvažují totiž, že elektrárnu na čas zavřou.
Ta přehrada je nutná, lidé potřebují elektřinu.
Bez chlazení nebude elektrárna ani proud.
Realita je jednou dožene.
Zdůrazníme nebezpečí nárůstu
bezprávních zón v té oblasti.
Řekni jim, že když jsou občané proti,
ať jdou za zvolenými úředníky.
Protože když 300 rozčílených lidí ohrozí demokratické rozhodnutí,
co naděláme?
Dobře, super. Musím promyslet načasování.
Možná počkám, než obnoví práce… nebo než je oslabí média.
Pošli Simona nebo Aline.
Na kolektivní úkoly jsou lepší.
Už jsi přemýšlela, jestli můžu přejít?
Teď se to nehodí, Gregu.
Ale hodí.
Hrozba terorismu každým dnem roste.
Jsem dobrý. Jsem spolehlivý.
-Je čas přejít. -Byls dva roky v terénu
a tvá arabština vázne.
Vydrž ještě tři roky u ultralevice, prokaž schopnosti
a uvidíme podle výsledků.
Teď proveď výběr,
pak probereme Štrasburk a klimatický summit.
On. To je ta stará paní, o které jsem ti říkal, ta s domem.
Jak je?
Co je to?
Jak se jmenuješ? Jak se jmenuješ?
Ano, jsme uprostřed nejistoty a chaosu.
O 18 MĚSÍCŮ POZDĚJI
-Díky, pane. -Prosím.
Očekáváme koordinované útoky radikálních odpůrců
v celé zemi.
Díky. Pardon, omluvte mě. Prosím?
Gregu? Musíme zpátky do ZAD v Bussetu.
Kdy?
Brzy, jsou tam dva Němci.
-Usadili se v tom domě. -Ti sabotéři rychlovlaků?
Jo. Takže dvě mouchy jednou ranou.
Dobře. Pošlu Tancrèdeho nebo Simona.
Ne, je to naléhavé. Musíš jet ty.
Já prezentuju zákon proti mobilitě.
Hejtman požádal mě osobně, ať to zařídím.
Už tě tam znají a tvůj úkol pro DRPP
stejně tenhle týden končí.
Počkat, to nechápu. Myslel jsem, že to prodloužíme,
když uspěju s tím...
Podléháš služebním požadavkům, a já tě chci v Bussetu.
Ve Vogézách bude pokračovat stavba přehrady
v lese Busset mezi Nancy and Mylhúzami.
Projekt, který byl na rok a půl zastaven,
znovu rozjela nová dopadová studie.
Vyhodnotili, že je přehrada proveditelná,
když zavedou kompenzační opatření.
Odpůrci projektu rozhodnutí hlasitě odmítají.
Poslechněte si reakce...
Je tu někdo?
Suzanne?
Je tu někdo?
Říkám ti, že to tu není.
-To je pořád dokola. -Ahoj, to je vaše dítě?
-Kdo jsi? Kdo tě sem pustil? -Co chceš?
No tak, jen klid.
Chtěl jsem si nabít mobil a slyšel jsem pláč.
-Kde je Pauline? -Pauline? Žádnou neznám.
Je na manifestaci. Měl tu bejt Marco.
Moment, to ho nikdo nehlídá?
-Teď už ty. -My nemáme čas. Tak poslouchej...
Sakra.
Pauline, jsi tam?
-Ahoj, Suzanne. Jak se máš? -Dobře.
Rád tě zas vidím. Jak se všichni maj? Myriam, Naël…
Jo, dobře. Ty musíš umírat hlady.
Jo.
Kde je Pauline? Nedala mu najíst?
Myslím, že je na protestu.
Tedy! Někdo prostě neumí důvěřovat, co?
Pohlídal bys ho do večera? Já s tou kyčlí nemůžu.
No, já vlastně nemůžu.
Nevím, co s ním mám dělat.
Nic na tom není. Podej tu láhev, ukážu ti to.
Neshazuj to.
Gregu?
Ahoj, jak se máš?
Vrátil ses?
Jo, no jasně. Když obnovili stavbu, musel jsem.
Ty jsi hlídal Théa?
Jo, odpoledne jsem ho chvíli hlídal.
Děkuju.
Počkej, je tvůj?
Jo.
Co?
-Jo. -Aha, to jsem nevěděl.
Co na něj říkáš?
No, přinejmenším není otravnej. Je roztomilej, rozesmál mě.
Jo, rozesměje každýho.
Kde jsi byl?
No, kde jsem byl... Dost jsem cestoval.
Ale chvíli jsem byl na jihu, trochu jsem pracoval.
Zkoušela jsem ti volat.
-Fakt? -Jo.
No, jak říkám,
byl jsem na cestách a...
Chtěla jsem ti to říct…
Stejně bych si ho nechala, ale chtěla jsem, ať to víš.
Co ať vím?
Taky nechápu, jak se to stalo.
Jak to myslíš? Co? Myriam, dávali jsme si pozor.
Jo.
Jo, dávali, ale je tady.
-Hledali jsme tě, Gregu. -Jo?
Vážně hledali. Chtěla jsem ti to říct.
Protože já bych ti řek, ať... Víš...
To je jedno. Chtěla jsem ho, tak jsem si ho nechala. Tečka.
Dobře.
Nic po tobě nechci.
-Cože? -Nic po tobě nechci.
Jo, já vím, ale… Jasně.
Já vás nechám.
Tak dobře…
Do prdele!
-Říkám ti, ví to. -Jak to víš?
Protože toho debila viděli.
Je polda, byl se mnou na kurzu EOD. Ten idiot mě vítal.
Sakra, nesmíme ty Němce ztratit.
Ne, ti Němci tu jsou. Nikam nejdou.
Jen pošlete někoho jiného.
-Ale Gregu, nikdo jiný nemůže. -Je to moc riskantní!
Tak to má dál být zóna bez zákona,
kde se smí ukrývat teroristé?
To je snad přehnané. Stříhají dráty.
Tak dost! Z právního hlediska
je to mezinárodní terorismus. Plán je,
že odhodíš zbraň, pošleme policii
a je to.
-Čau. -Ahoj.
-Kde je sakra Myriam? -Vevnitř, peče kukuřici.
-To nemá čistý oblečení? -Nevím.
Dobře, podívám se.
Počkej, podám ti ho.
Čau.
Ahoj. Théo, co tu děláš?
Promiň za ten včerejšek. Zpanikařil jsem.
Jo, všimla jsem si.
Nenašli jsme mu dobrý kalhoty. Chtěl jsem ho převlíct.
-Proč? -Protože je celej od bláta.
Jiný kalhoty nemá. To uschne a odpadne.
To ho tak necháš?
Říkám ti, je to bláto, uschne.
Že jo, Théo? Představ si,
že tě převlíkáme kvůli každý skvrně.
Dyť je to nechutný. Promiň, ale...
Nechceš mi říkat, jak se mám o Théa starat, že ne?
Ne, to ne, ale...
Teď jsi přijel, já ho měla devět měsíců,
a zatím všechno jde.
Tak v tom budu pokračovat, jasný?
Jo.
Tak co mám teď dělat, položit ho na zem?
Klidně, jestli chceš.
Jestli nemáš dvě hoďky, poradíme si.
Dobře.
Niko? Jano?
Kam jedeš?
Nechal jsem Théa u Pauline. Hned usnul.
Super. Přesouváme pódium.
Pomůžeš nám?
Sakra, nemůžu. Musím jet řešit něco s bytem.
-Už? -Jo. Na, chci ti na Théa přispívat.
Víc nemám, ale potřebuje nový kalhoty.
-A má i zničený boty. -Ne, nech si to.
Jen jsem neměla čas.
Dobře, ale nemá kalhoty. To nepočká.
Říkám, že něco najdeme.
Nebo je hoď do pokladničky.
-Musím pracovat. -Počkej.
Nedám je do pokladničky, jsou pro Théa.
Zařiď mu spoření, ocení to.
Děláš si srandu?
Fakt chceš, ať Théovi zařídím spoření?
Proč by ne?
Théo nemá ani rodnej list.
Narodil se nahoře za lockdownu.
Nikdo nic nekontroloval.
Jak nemá rodnej list?
Je dítě mimo systém.
Ale zapsalas jeho narození, ne?
Je vůbec někde zaregistrovanej?
Ne, není.
Myriam, nemít občanskej status je vážný. Je to zločin.
To je jako by neexistoval.
To dneska potřebuje papíry, aby existoval? Děláš si srandu?
Ne, ale...
To jsi předtím choval ducha?
Kdyby ho tu našla policie, je konec.
Vezmou ho, dají ho do systému a půjde do děcáku.
Vážně, co je policii do toho? Víš co, v nejhorším případě jim řeknu,
že jsi jeho otec a dostaneš ho.
-Haló? -Volal jsi mi?
Jo, odvolej ty poldy. Okamžitě.
Proč, co se děje?
Možná mám lepší nápad, mnohem lepší.
Můžeme ty Němce chytit při činu.
Tak, ruku dolů. A je to.
Neškleb se, Théo. Neškleb se. Už to bude, nehýbat.
Copak to je? A je to!
-Promiň, spal jsem. -Dobrý, nechtěla jsem tě vzbudit.
Vyřešil jsi to s bytem?
Jo, mluvil jsem se sousedem.
Půjdu spát do auta.
Dobrý, zůstaň tady. Klidně dál spi.
Dobře.
A díky za Théa.
Nemám trpělivost. Takhle se to dělá.
-Jemně zatáhni. -Jak to jde, holky?
-Nic moc. -Fakt?
Vidíš, že s tím bojujeme.
-Bojujeme. -Tak jo.
-Je to. -A sem řetěz.
-Asi. -Jak?
-Nevím. -Dík.
Nechám to na tobě.
Nevím si rady.
Ale je to super. Teda bude.
-Díky. -Odkud to máš?
-Našla mi to Lucia. -Je tu někde vrakoviště?
Jo, u průmyslový zóny.
-Aha. Na N4? -Přesně tam.
Není tam kousek hromada buldozérů?
Jo, hned vedle vrakáče.
Jo, ty buldozéry mě vždycky naštvou.
Proč?
Protože zbouraly ty chatky.
Možná to nejsou ty stejný.
Podle mě jo a nejspíš se vrátí,
-zboří novej sklad. -Jak to víš?
Maj stejnej název jako buldozer,
kterej zbořil Ambazad.
Tak to je musíme zapálit.
Nezapálíme je...
Zničili nám s nima domov.
Proč bysme je nespálili?
Ne.
Nenamíchni jí, udělá to.
Jo, to vidím.
Nemusíš nic pálit, dáš do nádrže cukr,
ten zkaramelizuje a je po motoru.
Proč jsme to neudělali?
A k čemu to?
Myslíš, že nemaj jiný?
Vyslali bysme zprávu! Lucio!
„Vy nám zničíte domov, my vaše nástroje zkázy.“
Nemyslíš?
Jo, prober to s Naëlem. Nebo Janou a Nikem, oni rozhodnou.
-To mě štve! -Co je, Pauline?
Nic jsem neujela a došel benzín.
-Nevím, co s tím je. -Ukaž.
-Čau, dobrý? -Jo.
Pohlídáš mi ho na chvíli?
-Mám? -Jo, nestihla jsem se umejt.
-Dobře. -Tak na.
-Ahoj, Théo. -Díky.
Tak ukaž. Jo.
-Tady má dudlík. -To je banán?
Jo.
Tak pa.
Měj se. Na.
Můžete na chvíli? Chci vám něco ukázat.
Jsou tu dva vchody. Tady a druhej tady.
Nasadíme dvě hlídky.
Jednu sem a druhou k tomu parkovišti.
-A odkud půjdeme, odsud? -Odsud.
Jo, takže...
Tudy, tam jsou kamery.
Jo, ale tady je dálnice, uvidí nás.
To nevadí, bude noc
a pofičí tam 130 km/h.
Tudy přes pole. Pohoda.
-Jak to jde? -To jsi ty!
-Už jste začali? -Jo.
To je ujetý.
-Tak co? -To nedáme...
Co tu děláš?
Vyřešila jsem to, klid.
-Kde je Théo? Kdo ho hlídá? -Neboj se.
-Tak mi odpověz. -Gregu!
Nejsme na rodičovský schůzce.
Dávejte pozor, nebo vypadněte.
Neříkali jsme, že tam chceme co nejmíň lidí?
Klidně odejdi, nám je to jedno.
Tak jo, jen klid. Pojď ven.
Co děláš, Gregu?
Proč mě tak ztrapňuješ?
A co děláš ty?
Víš, jaký Théo ponese následky?
Následky čeho?
Toho, když se to podělá. Podívej, jak to dopadlo v Tarnacu.
A to jen přestřihli drát. Soudci se s tím nepáraj.
Pro ně jste zločinci, teroristi.
Když začneme uvažovat takhle, neuděláme nic.
Všechno má následky, to víš.
Myriam, teď máš dítě. Je to jiný.
U Tarnacu dostali půl roku.
Hrozilo jim 15 let. Co bude s Théem půl roku?
Nebo 15 let?
Přestaň se o Théa pořád tak bát, začíná to bejt otravný.
Nejde jen o Théa.
Mám strach i o tebe.
Jsem velká holka, zažila jsem horší věci.
No tak, přestaň.
Fakt, vykašli se na to. Je nás dost, obejdeme se bez tebe.
Co to je, nějaká otcovská krize? Máš rodičovskou úzkost?
O co jde? Dopadne to dobře.
Jak to víš?
Vím to.
Tak jdeme. Pojď.
Tady. Na zdraví.
Díky. Na, dám ti jen trošku.
-Je mu s tebou dobře. -Jo, vypadá to tak.
A mně taky.
Zas budu muset odjet a něco vydělat.
Já vím, Gregu.
Jen chci říct, že nám tu nevadíš.
Pojď, zatančíme si. Prosím!
Je pozdě, půjdu ho uložit.
Je to oslava, pojď! Pauline, vezmi na chvíli Théa prosím.
Neznám to, nevím, co dělat.
Ale víš, pojď. Dělej, co já.
-Co teď? -Pojď sem.
Dobře.
A jdeme.
Neznám kroky.
Trochu poskočíme.
-Poskočíme? -Tancuj.
Jdi do čtverce.
A změna! Bezva. Do boku.
Ne!
-Hej, pojďte. -Připojte se.
Hej, lidi! Pojďte. Myriam, Gregu, honem!
Sedm, osm, a... Raz, dva tři, čtyři!
Pět a šest a sedm, osm!
Všechno nejlepší, Fissou!
Théo! Jo. Koukej.
Hurá!
Ta sabotáž bude složitá.
Moc se bojí. Začínají couvat.
Ale nevadí. Ty Němce bude nejlepší…
Uklidni se. Sedni si.
Na jaké papíry ses to ptal?
Občanský status té holky. Děláš sociální práce?
Ne, snažím se si ji získat.
Nevěděla, že je trestné nezaregistrovat své dítě.
Trochu ji to vyděsilo, tak jí pomáhám
dítě zaregistrovat, to je všechno.
Gregu, začínáš se upínat?
Ne, Séverine, ta holka je mi fuk.
Chceš výsledky, tak na tom dělám.
Momentálně mi nevěří. A říkám ti...
žádná sabotáž se podle mě nekoná.
To mi nemáš říkat.
Upřímně, i kdyby do nádrží nasypali cukr,
je to takový problém? Ohrožuje to demokracii tolik?
O škody na buldozérech nejde.
Jde o to, že vláda chce komunikovat.
A Němcům to ukazuje, jaký řád ve Francii vládne,
a v Evropě, takže si piš, že to dotáhneme.
Zbývá jediná otázka, na kterou se mě všichni ptají,
a to je kdy?
Říkám ti, že váhají.
Náš cíl je patnáct dní.
Ten večer všechny sebereme, včetně tebe.
Zavřeme jen ty, kteří budou klást největší odpor, tak na nic nesahej,
nech se v klidu zatknout a budeš venku,
aniž by tě kdokoli podezíral.
Neřekneme policii, že jsi tam v utajení.
A papíry toho dítěte zařídíme, to neřeš.
Soustřeď se na tu sabotáž.
Tak jak to šlo?
Dobře. Jako pracovní pohovor.
-Ahoj, Pauline. -Jak je?
V pohodě.
-Chceš k taťkovi? -Ahoj, Théo.
Půjdeš k němu? Jo.
Co to mamka dělá? Koukni, co dělá.
Všechno v pohodě?
Ani ne, Suzanne v kuchyni spadla.
Nemá to zlomený, ale nepustí jí.
-Chtěj jí tu kyčel znovu operovat. -Sakra.
Dáš vědět kdy v tu sobotu?
-Jasně. -Fajn, díky.
Jsem dcera námořníka Co obeplul svět
Jsem dcera vojáka Co nesnášel válku
Jsem dcera zločince Co unikl kriminálu
Jsem dcera královy dcery Moc chudá na vdavky
Jsem dcera lesníka a loupežníka
Dítě sedmi...
Policie. Vypněte motor a předložte doklady.
Dovolali jste se Pauline,
zanechte vzkaz.
Kruci…
Tak jo, Niko, postav se sem!
Ne, ty sem. Ty taky. Paule, Fissou, jdeme!
Tady přestřihni plot.
Sem, lidi, tady je to! Tak jo, hlídky na místa!
Lucio, kleště!
Tak jo, běžte.
-Přestaňte! -Proč?
-Stop! -Co je?
OSTRAHA
-Já mizím. -Nehejbej se! Zůstaň tu.
Co se děje?
Sakra...
-Tak jo, jděte! Je pryč. -Už dobrý.
Jdeme na to, Jano.
Podrž to. Běž.
Jděte, pohyb!
-Bricei! -Co?
-Nalils to všechno? -Jo, vylij ten zbytek. Běž!
Slyšels to?
-Ne, co? -Něco se tam pohnulo.
Neřek bych.
Sakra, Gregu. Dobrý?
Co tu děláš? Odkud jsi přišla?
U zóny byli motorkáři a někam volali.
Vyděsilo mě to.
-Je Pauline doma? Kde je Théo? -Ne, Théo je se mnou.
Kde je?
Nic mu není, je v autě. Je v teple.
Neboj.
Sakra, Myriam! Hej, přestaňte. Naëli, končíme.
Všeho nechte.
-Pojď. -Co?
Proč?
Vidělas poldy.
-Ne, jen jsem zpanikařila. -Co se děje, lidi?
Myriam viděla u zóny poldy.
Chlapy na motorkách, ne poldy.
Jo.
Počkej, pomátl ses? Kvůli tomu to chceš odvolat?
-Jo. -Tak pojď, Gregu.
Kam asi tak pozdě volali?
Ne, dokončíme to!
Jakej důkaz ještě chceš? Pojď, padáme odsud.
-Ne… -Kde parkuješ?
Támhle. Prosím tě…
-Sakra. Chceš pomoct? -To by bylo fajn.
Proboha, Myriam, ne!
Co se děje?
-Podržíš ten zámek, prosím? -Vyděláme škváru.
-Nech to! -Sakra. Dělej.
Tak dělej, rychle.
Díky.
Myriam, jdeme.
Už končíme.
Tudy!
Myriam, proboha, mizíme odsud!
-Počkej. -Jdeme!
-Počkej! -Myriam, prosím.
Tak jo, honem, jdeme. Pozor, opatrně! Pojď.
Padáme, padáme!
Jsou tu všichni?
Tak jo, padáme odsud.
Honem, Frede!
Dobrý?
Co je?
Jo…
Ale…
Gregu, co se děje?
-Já nevím… -Sakra.
Tudy! Poběž!
Stůjte!
Pojďte! Tady jsou! Stát!
Myriam, padej odsud!
Pojď sem!
Tudy!
Stůj!
Gregu!
Říkám nehýbat!
Tudy, chlapi! Běžte!
Něco jsem slyšel.
Byl tady. Běžte ještě kousek.
Dobrý, Théo. To nic, jsem tu, zlatíčko.
Promiň mi to.
Tady je, mám ho! Policie! Pomalu vstaňte a vylezte!
Pomalu. Ruce vzhůru.
Zopakuj to, neslyšel jsem tě!
Béné, tady jsi! To byl děs.
Umím si to představit. Jste v pohodě?
Pojďte, tam se naskládáme.
Seděl jsem dost, projdu se.
Já taky. Čerstvej vzduch mi bodne.
Dobře.
Ahoj.
-Co to bylo? Vysvětlíš mi to? -Co?
Ti kovboji, co jsi na nás poslala. Tak vypadá policejní práce?
Jsou snad v Afghánistánu?
Co jsi čekal, sboristy?
Séverine, bylo to absurdní.
Byli tak agresivní,
že mi málem zlomili ruku.
Mise byla úspěšná, a to je to hlavní.
Nezáleží, že bude někdo pár dní zraněný.
Dokázal jsi něco velkého.
-Ředitel ti chce poblahopřát. -Velkého…
Obvinili mě z napadení.
No a co?
Když soudce zjistí, že jsem v utajení,
zprostí mě viny.
Nezatkli policistu, ale Grega Bernarda.
Dobře. Když půjdu na chvíli sedět, nebudou už mě podezírat.
To nemůžeme riskovat. Sbal si věci, končíš.
Ne, Séverine, plán zněl jinak.
Hledají špiona. Když zmizím, jsem v háji.
Nevadí, u ultralevice končíš.
Přeložíme tě na protiteroristické, Mayniali, už je to oficiální.
Gratuluju ti.
Nedává to smysl.
Co?
Všechno, co tu děláme.
Napadáme lidi bojující za veřejný zájem.
Nechtěl jsi bránit demokracii?
Neříkala jsi, že mají možná pravdu?
Upřímně, když zvážíme fakta,
poslední dva roky…
Změnili ti názor? Už nechceš odejít?
Ne.
Tak o co jde? O tu holku?
Chceš žít s bezďačkou, farmařit
a utírat zadek jejímu děcku?
Ne, to ne.
Tak z té zóny odejdeš.
Ahoj. Kde je Théo?
Spí. Děkuju.
Děkuju.
-Sakra, kámo. -Dobrý?
-V pohodě? -Jo.
Měls pravdu.
Měli jsme tě poslechnout, odhads to dobře.
Ne dost. Musí tu bejt špeh.
-Tomu nevěřim. -Kdo to moh říct?
Byli jsme opatrný. A kdo by to asi byl?
Spíš odposlech. Ale nejde to ověřit.
Ale na nikoho s tím netlačili,
to by ti o nich ve vazbě řekli.
Nic nezjistili, to můžeme uhrát.
Nebo žádnej nemaj.
Nebo žádnej nemaj. Ale jak to teda věděli?
Janě a Toniovi prodloužili vazbu. I Fissouovi.
-Nepustí ani Fissoua? -To je absurdní!
To je vtip?
Jsou pitomí?
-Fissouovi je sotva 18. -Ujetý.
Musíme se všichni udat.
Musíme se přihlásit k odpovědnosti za militantní akce.
Ať nás neobviní z terorismu.
-Protože… -To nepomůže, Myriam!
Nešlo o demonstraci před tiskem,
bylo vás tam 20 uprostřed noci.
-Tak neuděláme nic? -Nic.
Ahoj.
Půjdeš?
Jak jsi mě včera políbil po tom všem…
Bylo to až…
euforický.
Ta představa…
mi přišla euforická.
Jaká představa?
Představa, že…
Já nevím, že…
že spolu něco vybudujeme.
My tři.
Všechny je zavřeli.
Koho si nechali?
Freda, Tonia a ty Němce až do procesu.
Moh bys přečíst můj dopis,
jestli tam nemám chyby?
Kdybych musel jet, přidáš se?
Co? Kam bys musel jet?
Zejtra musim zas na policii. Nevím, co maj.
Sakra...
Jela bys se mnou za hranice?
O čem to mluvíš? Suzanne je v nemocnici.
Musíme bránit zónu a zatčený.
-Teď se to nehodí. -Jo…
Myslel jsem si to.
Nebojíš se zbytečně?
Třeba tě jen chtěj naštvat.
Jo, možná.
Jedu nakoupit, nic tu není.
Dobře.
Počkej! Vzal bys ho prosím?
Ať můžu na tu schůzku s právníkama.
Tak. Měj se.
Grégoire? Co tu děláš?
Můžu dál?
Ty jsi ale roztomilý.
Musíš ho hned vrátit jeho matce.
Já vím, mami.
Určitě už obvolala všechny stanice i nemocnice.
Co mám dělat?
Zavolej jí, že je její dítě v pořádku
-a co nejdřív se vrať. -Ne.
To vím.
Co mám dělat? Co řeknu v práci?
Dobře si to promysli, Grégoire. Uvědom si, co skutečně chceš.
-Nemám na výběr, mami. -Dítě nikdy nesmíš odepsat. Nikdy.
Je to fešák.
Tvůj syn je moc krásný.
Nevím, co si počít.
Není zakázané dát výpověď.
To nejde.
Znal jsem chlapa...
ve stejné organizaci.
Před dvěma lety dělal případ Korsičanů.
Zamiloval se do aktivistky.
Neunesl to, vše přiznal a chtěl skončit.
A?
Našli jen jeho auto s otevřenými dveřmi.
Na dům té holky udělali zátah.
Našli u ní materiál na výrobu bomby,
i když byla pacifistka.
Odsoudili ji na deset let.
Vezmi si to všechno. V tomhle věku rostou tak rychle.
Obvolala nemocnice? Zkoušeli jste volat policii?
Jo, jo. Nashle.
Žádný únos není hlášený. Zřejmě nevolala ani policii.
Takže jeď to dítě vrátit a pak hned odjeď.
Gregu, co se stalo? Co je?
Pomoz mi, prosím.
Co chceš? Mám tam poslat tým?
Dobře, zatknou tě v ten správný čas.
Tak už honem jeď.
Jestli se to pokazí,
nenesu odpovědnost, rozumíš?
Hakime, jo. Greg potřebuje…
Myriam.
-Myriam, promiň. -To už nikdy nedělej, rozumíš?
Máš dát vědět!
-Zavolat, napsat. Cokoli! -Vysvětloval jsem ti,
že mě sledovali poldové.
Ty jsou mi ukradený! Musíš mi dát vědět!
Omlouvám se.
Byl to chaos, nevěděl jsem, co dělat…
Jdi do háje.
Bála jsem se, co se vám stalo.
Udám se.
Musím…
převzít odpovědnost.
Tak se všechno vrátí do normálu.
Oba si ode mě odpočinete.
A možná máš i pravdu, možná…
Možná nejde o nic vážnýho.
Odjedeme odsud. Zmizíme, jak jsi říkal.
Myriam…
Nejsem pro vás dobrej.
-Nepatříme k sobě. -Ale ano…
-Patříme! -Ne.
Naprosto k sobě patříme, Gregu.
To, co máme, je vzácný, jedinečný.
Cokoli uděláme, bude to dobrý.
Slibuju.
Víš, co jsme spolu udělali hned poprvý? Théa.
Podívej, jak je úžasnej.
A co lepšího bys chtěl dělat?
Co je lepšího než my tři?
Ve vesnici jsou poldové.
Sakra. Gregu, musíme jít.
No tak, musíme pryč.
Tak pojď.
Vezmi si doklady.
-Vezmi si doklady. -Jo.
Honem.
Jsou v ZAD.
Kurva.
Kruci! Pozor, Gregu!
Do prdele!
-Co děláš? -No tak!
Sejdeme se večer v tom prázdným domě, jo?
-Ale Gregu, sakra… -Přijď po setmění.
Vystupte z auta! Ruce tak, ať je vidím.
Tak pojď! Pojď, na zem!
Lehni na zem!
Gregu!
Gregu?
O DVA MĚSÍCE POZDĚJI
-Haló? -Dobrý den.
Volám ohledně muže, kterého hledám, Grega Bernarda.
Je bedňák, bydlel na Martiniku.
Pardon, to mi nic neříká. Asi máte špatné číslo.
-Dobře, díky. Nashle. -Nashle.
-Ano, haló? Pan Bernard? -Ano.
Zdravím. Volám ohledně Grega Bernarda.
Théo, řekneš Suzanne ahoj?
Takhle: „Ahoj.“
Kdybys viděla, jak Théo vyrostl.
Snaží se říct ti ahoj.
Bez tebe je tam prázdno.
Kvůli tomuhle jsme sem nepřišli.
Prosím!
Práce může začít nejdřív 15 dní po vydání nařízení.
Ano, a nařízení vydali včera.
Takže víme, že za 15 dní přijedou mašiny.
Takže teď je čas oslovit vaše kontakty u tisku.
Musíme zapojit co nejvíc lidí.
Počkat, neříkali jsme žádný reportéři na schůzích?
Klid, Myriam, na minulým shromáždění se to odhlasovalo.
Jste fakt hloupý.
Počkej, promluvíme si o tom.
Mohlas aspoň zůstat do konce,
pomoct s organizací tejdne.
Už ten blbec odjel?
Přečti si jeho blog, než mu budeš nadávat.
-Není špatnej a novináře potřebujeme. -Pořád tomu věříš?
Co ty, s těma tisícema Bernardama ve Francii? Pořád věříš?
Aspoň něco dělám.
Ne, nic neděláš, jen lpíš na minulosti.
Hledám.
Rozešel se s tebou! Napsal ti to jasně.
V tý pohlednici z Martiniku?
-Přijde ti to normální? -Je na Martiniku.
Napsal ti odtud, to není šílený.
Neodkopneš svojí holku a syna přes pohlednici.
Svojí holku a syna? Slyšíš se vůbec?
-Odkdy někomu patříš? -Nech toho…
Nech mě bejt. Musím najít jeho trestní rejstřík,
ať vím, co mu přišili.
Nemáš k jeho případu přístup.
Co tam chceš vůbec najít? A ta pohlednice je normální.
Nechej konspiračních teorií.
A co Théův matriční záznam, co přišel?
To je taky normální?
Co ZAD a spolek, záleží ti na tom ještě?
Seš u spolku už deset let, Naëli. Deset.
A seš sám.
Seš smutnej a sám.
Proč bych nemohla budovat něco jinýho?
Ty nic nebuduješ.
Jen se užíráš, jsi ztracená.
Jen už tolik nechodím na naše schůze.
Nezapojuješ se vůbec, nic neorganizuješ!
ZAD se rozpadá a tobě je to jedno.
Jeď třeba za svým ex na Martinik,
ale už neštvi lidi tady.
Jsi osina v zadku.
Suzanne... Suzanne z nás byla první.
Bojovala za novej svět, kterej už neuvidí.
Byla...
Dcera námořníka obeplula svět
Vojákova dcera nesnášela válku
Dcera zločince unikla kriminálu
A dcera královy dcery moc chudá na vdavky
Tak na.
Soudní kancelář.
Mohla bych mluvit se soudkyní, prosím?
O jaký případ jde?
O tu sabotáž stavebních strojů.
Mám moc velkou radost, děkuji!
Nikdy bych se nedostala na divizní bez pomoci celého týmu.
Takže na vás! Děkuji.
Gratulujeme! Na divizní důstojnici!
Gratulujeme!
Vše v pohodě?
Jak to jde s Boumedines a Cherquis?
-Mohlo to být horší. -Pravda.
Víš, já se ze začátku vždycky v mešitě držel u východu.
Omluv mě.
-Mayniali, to je každý týden! Dost. -Prosím!
Ty pomůžeš mně, já tobě.
Jestli Séverine zjistí, že ti dávám záznamy, je po mně.
Já vím. Tohle je naposledy.
-Haló? -Dobrý den, je to paní Bernardová?
Ano.
Sháním Grega Bernarda. Je bedňák, žil na Martiniku…
Tady žádný Greg není. Pardon.
Dobře, moc díky. Nashle.
Oddělení doktora Deugèse.
Zdravím,
mohla byste mi dát k telefonu Suzanne Sprauelovou, prosím?
-Ano, chviličku. -Děkuju.
Můžete mluvit, je to nahlas.
Suzanne! Je to tu, Théo mluví! Víš, co řekl jako první?
Já řekla „papání,“ a on to zopakoval.
Jeho první slovo. Sakra, je praktickej, hlavně jídlo.
Poslouchej, snad se zase brzy stavíme.
Kéž bys tu byla, když to řekl.
Soudní kancelář.
Zdravím. Mohla bych mluvit se soudkyní, prosím?
O jaký případ jde?
O tu sabotáž stavebních strojů.
Byla jsem tam s Gregem Bernardem.
Jsem stejně vinná jako on. Chci se připojit do případu.
Chcete schůzku se soudkyní Pringentovou ohledně toho případu?
-Ano. -Dobře.
Dobře, můžete příští pátek v 11:30?
Ano, to by šlo.
Dobře, píšu si. Hezký den.
Nashle.
KONEC NAHRÁVÁNÍ
Haló?
Nemám moc času, Myriam.
Sakra, Gregu, kde jsi? Jsi v pořádku?
Neudávej se. Nepomůžeš mi a sobě zavaříš.
Kdo ti to řekl?
Kde sakra jsi?
To ti nesmím říct.
Jsem v pasti… Úplně.
Ale myslím na tebe.
Viděl jsem loučení se Suzanne.
-Denně na tebe myslím. -Kdy se vrátíš?
Potřebujeme tu lidi. Potřebujeme tě.
A co ten pohled z Martiniku?
Kde jsi?
Řekni Théovi, že...
Co?
Co? Co mám říct Théovi?
Gregu, dáváš mi sílu. Jen slyšet tvůj hlas…
Myslel jsem, že ti to dojde. Že na mě přestaneš čekat
a půjdeš dál.
Chybíš mi.
-Chybíš mi. -Ty mně taky.
Nechoď na ten soud.
-Půjdu. -Slib mi to!
To ti nemůžu slíbit. Chci, ať ti dají pokoj.
-Chci, abys tu byl s náma. -Na to je pozdě.
Není pozdě, soud ještě ani nezačal, Gregu.
Myriam, já jsem polda.
Blbost. O čem to mluvíš?
Co? To je směšný.
Když se k tobě přiblížím, zničí tě.
-Musíš na mě zapomenout. -Gregu, přestaň.
-Musím jít. -Ne.
-Miluju tě. Oba vás miluju. -Počkej.
-Musím jít. -Musíš si vymyslet něco lepšího,
jestli tě mám nechat.
Jste to nejlepší, co mě potkalo.
A nejhorší, co jsem kdy udělal.
Zapojte se do jiného hnutí a ctěte zákon.
Nedodrželi jste soudní limit.
Dej mi ho.
Nedodrželi jste soudem stanovený limit! Pusťte mě!
Opatrně!
Pryč!
Porušujete zákon! Vzneseme obvinění!
-Vzneseme obvinění! -Zpátky!
-Jste tu zbytečně, zarazí vám to. -Na druhou stranu, odřízneme je!
Jo, lidi, pojďte!
Rychle dopředu!
My to nevzdáme, vy hajzlové!
Jděte k čertu.
-Tady je ZAD! -Ewene, pojď!
Musíme jít. Už to nemá smysl.
Nesou zápalný láhve, zničíme je.
Oni zničí nás! Pojď, padáme!
Molotovy, sem s tím, rychle! Zapal je!
Sakra, lidi!
Zpátky, zpátky!
My se nebojíme! Zmizte odsud...
Kurva! Zdravotník!
Je tu zdravotník?
-Pozor, nabíjejí! -Zdravotník!
-Zavolejte doktora! -Jsi raněná?
Běž zpátky.
Takhle tu nebudeš.
-Musíš! -Jsem v poho.
-Jsou na stromě! -Za váma!
Stop!
Zastav ten stroj!
Sakra.
Ukaž mi to.
Sakra…
Náš vztek nás nikam nedostává.
Všechno, o čem jsme snili, všechno, co jsme milovali
a vybudovali…
nemá proti těm buldozérům šanci.
Nemá to smysl, je po všem.
Je konec.
Nehejbej se. Přijdu.
Máma.
To nic.
Co, zlato?
Pojď ke mně, pojď. Tak.
Tak pojď, zlatíčko.
Gregu?
Máme problém.
-Co se děje? -Pojď.
Počkejte, doteď nic neřekla.
Vyhrožuje tím, ale myslím, že se mnou jen chce mluvit, můžu ji uklidnit.
Nikam nechoď a nic nedělej.
Je to soukromá věc, vyřeším ji soukromě.
Brzy začne soud a máme v tom zapleteného policistu.
Když se na to přijde, proces se zruší
a kvůli tomu skandálu vyhodí premiéra
a nás s ním, tak je to sotva soukromé.
Dejte nám 24 hodin, slibuju, že se to neprovalí, že?
Už delší dobu se ji chystáme umlčet.
Ne, počkejte prosím, já jí to rozmluvím.
Mayniali!
Zrušte všechny cesty a do odvolání zůstaňte tady.
Tak mluv.
Jak to napravíš?
Vezmu tě na ředitelství, ty řekneš, že…
že to chápeš a nic neřekneš.
Podepíšeš to, to je snad uklidní.
Až do samotnýho konce, Gregu… Až do konce
byls jen ustrašenej a poslušnej sráč.
Myriam, oni tě zničí.
Jestli tam zejtra budeš, přijdeš o Théa.
Prosím, poslechni mě. Udělej to pro vás oba.
Taky bys moh něco udělat.
Zavolej tomuhle novináři.
Všechno vysvětli na kameru, ukaž obličej.
Uvidíme, co to udělá se ZAD, s Théem a se mnou.
Na, vezmi si to.
-Nechci mluvit s tiskem. -Proč ne?
Když to udělám, nechají mě zmizet.
Ale Gregu, ty neexistuješ.
Kdyby jo, udělal bys to už dávno.
Dávno bys jejich svět zapálil.
Kdyby ti na Théovi záleželo, kdybys měl odvahu
a přestal nechávat problémy na druhejch…
Není to normální…
Existovat, tak to uděláš.
Chopil by ses trochu otěží, sám.
A převzal bys odpovědnost.
Ale ty neexistuješ.
I tohle musím dělat za tebe.
Ne, Myriam, prosím! Počkej, nedělej to!
Théo… Počkej, Myriam. Zastav!
Otevři, Myriam, prosím. Já tě prosím!
Otevři.
Ten vyrostl.
Je nádhernej.
Zaskočilas mě, Myriam.
Chtěl bych s tebou začít od začátku.
Nic jsme ti neudělali.
Najednou ses objevila v mým životě a…
Přemohlo mě to a… líbilo se mi to.
-Tak proč jsi nás zničil? -Začnu od začátku.
-Je pozdě, Gregu. -Ne, zavolám tomu novináři.
Promluvím s ním. Dej mi to číslo.
Na. Stejně mu nikdy nezavoláš.
Všechno zůstane pod pokličkou, a možná to tak má bejt.
Ne, Myriam, zavolám mu.
Tak do toho. Udělej to hned.
Nevím, jestli tě pak ještě uvidím.
Já už tě nechci vidět, Gregu.
A nevěřím ti ani slovo.
Rozluč se.
Tentokrát naposledy.
Teď běž.
Haló?
Tady Grégoire Maynial, jsem policista.
Pojďte! Ještě dopředu.
Než začneme znovu vysazovat,
promluví ještě někdo z obžalovaných.
-Ne, ne, ne… -Tak pojďte, aspoň jeden.
Fred! Fred! Fred! Fred!
Takže naši právníci teď potvrdili,
že byl soud zrušenej. Celý řízení!
V pondělí zboříte.
V úterý stavíme…
Pojďte blíž, děti.
V úterý stavíme…
To jsou ozdoby na stromy. Později je budeme sázet.
Ve čtvrtek oplácíme!
-V pátek vrtáte! -V pátek vrtáte!
-V sobotu smrt prasatům! -V sobotu smrt prasatům!
Potápěči nic nenašli. Máme hledat dál?
-Konec pátrání? -Konec pátrání.
Tak jo, Christophe, vrať se.
Rozumím, končím pátrání.
O TŘI ROKY POZDĚJI
Slyšeli jste to?
Théo, slyšels to?
Ano.
Dobře, tak otevřete oči. Pomalu. Co to bylo?
-Pták. -Ano, správně. Byl to slavík.
Poslouchejte…
To díky tomu, že jsme bojovali proti výstavbě parkoviště,
tu pořád můžete slyšet slavíky.
Tak jo, svačina. Máte hlad?
-Ano! -Ano.
Dobré ráno.
-Dobré. -Jak se máte?
-Dobře. -Líbí se vám tu?
-Líbí. -Tady.
Ahoj, Maro, jak se máš?
Ahoj, Théo.
MÍSTO, ZA KTERÉ STOJÍ BOJOVAT
Překlad titulků: Eva Haasová