Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
VANNDYBDE 8,5 M.
DØM DEMNINGEN NEI TIL DEMNING OG KRAFTVERK
VANNDYBDE 12,5 M.
Dette er galskap! Å bygge en demning vil ødelegge økosystemet.
Bare for et kraftverk som uansett må stenges igjen!
Tanken er skadet, maskinene går i stå.
Selv atommyndighetene ber om at det lukkes ned!
Nettopp, frøken, det er derfor vi trenger et nytt vannreservoar!
La skogene være!
Din prioritet er akkurat som våre, fru ordfører. Borgernes trygghet.
Løgner! Vi kjemper for barna våre!
Derfor ber jeg dere, respektfullt og bestemt,
om å forlate området, uten vold og konfrontasjoner.
Ingen ønsker en konfrontasjon her.
-Ingen. -Da er vi enige.
Alt har blitt gjort etter reglene. Dette er lovlig...
De rike og mektiges lover!
Du bryr deg bare når det passer deg.
Dere driter i vannloven.
Driter i beskyttelsesloven for utsatte arter!
-Er det ikke et problem? -Nettopp!
En dag vil de anklagede skifte side!
Deg om det, frøken. For siste gang, jeg ber dere...
Det er ingen vits! Vi gir ikke opp! Vi blir her!
Helvete! Stopp!
-Forsvinn! -Hei, hva gjør du?
Tilbake! Kom igjen!
Stopp, det holder!
Kom dere vekk herfra!
Forsvinn! Dette er en skam!
Første advarsel.
Ned med våpenet! Hva gjør du?
Vi fortsetter! Vi gir ikke opp!
Myriam, de har brutt gjennom Belfay-barrikaden.
-En gravemaskin har dukket opp i Farès. -Hvor er broren min? Nael!
-Hva skjer? -Faen!
De har brutt blokaden ved Belfet, vi må stikke.
Folkens! Kom igjen!
De kjører maskiner på den andre siden. Kom!
Kom igjen! Skynd dere!
Hei! Trenger dere hjelp?
-Har du erfaring? -Ja, førstehjelp.
Kom, skynd deg.
-Her har du saltvann. -Ja, greit.
Tåregass!
Tilbake!
-Prøv å bevege deg. Pust! -Siste advarsel. Vi vil bruke makt.
Pokker...
-Granat! -Hei, kompis.Hei!
Noen er skadet! For Guds skyld, stopp granatene!
La oss få ham vekk. Kom, løft!
Siste advarsel. Vi vil bruke makt. Forlat området umiddelbart.
Tåregass!
Hvor er bagen min? Kan noen hente den?
Alt OK, kompis?
Granat!
-Alt OK? -Siste advarsel. Vi vil bruke makt.
-Ble han truffet? -Len deg mot treet.
Er du såret? Jeg tar deg med på skadestuen.
-Jeg kan gå selv. Hvor er det? -Jeg går med deg.
-Kom. -Nael, nei! Vi blir i par!
-Søsteren din er her, spør henne! -Følg loven...
Myriam!
-Kom. -Vi bruker eksplosive granater.
-Er du OK? -Ja.
-Kom. -Takk.
Her, ta av deg klærne.
Du får noe annet. Du er full av tåregass.
Greit...
Vattpinner.
De fikk deg virkelig.
Kom, sett deg.
Vent, ikke gni.
Her kommer den.
Takk.
-Her. -Takk.
Hvilken størrelse, stor?
-Bruker du stor? -Ja.
-Er det noen her? -Ja, det er meg!
De er hissige i dag. Yann, vet du hvor det er?
Jeg fikser noe sitronbalsam.
Ja, jeg lager litt mer, null problem.
Flott, takk.
-Gjemte du laptopen her? -Ja. Lukk døren.
Myriam?
-Hvem er du? -Hei.
-Hva vil du? -Har du sett Myriam?
Hun skulle finne klær til meg.
Hva gjør du her? Jeg sa du skulle vente.
Er du OK?
-Ja. -Ja? Kom.
-Jeg er for gammel til dette. -Hei, Suzanne.
-Hei, velkommen. -Hei.
Hei, et kyss.
-Jeg stinker av tåregass. -Spiller ingen rolle.
Her kysser vi når man ankommer.
Hva gjør du i undertøy? Har du vært i poolen?
Nei. En granat traff skinnebeinet hans. Hva heter du?
-Greg. -Alle blir gasset.
Selv Catherine og Hubert ble truffet.
Kjeltringer... La oss gå tilbake.
Sover du her i natt?
Jeg har ikke noe valg. Det er ikke plass andre steder.
Ha det.
Jeg har ikke sett deg før. Er du ny?
Ja.
Så du hva som skjedde i morges da de kastet steinen?
Ja, det var sprøtt. Opprørerne er alltid i veien.
De er ikke opprørere.
De vet at politiet kommer tilbake og de vil vise vår besluttsomhet.
Se. Er det ødelagt?
Det er viktig å etablere en maktbalanse
mot deres egen vold. En fredelig slåsskamp funker ikke.
Myndighetene leker med deg litt
før bulldoserne dukker opp.
Hvis ingen fysisk hadde stått i veien på en konkret,
noen ganger voldelig måte... ville alt dette vært under vann.
Og ser du der? Det ville vært siden på tanken.
Det starter her? Unnskyld meg. Jeg må spørre henne om noe.
Vi ses.
Myriam!
Hei, har du det bedre? Heler det?
Ja, mye bedre. Vil du ha en øl?
Takk.
En situasjon har oppstått. Jeg prøvde å slå opp teltet mitt,
men det er ødelagt, jeg tror... Her.
-Takk. -Det skjedde nok under tumultene.
Tror du jeg kan sove hos Suzanne?
Suzannes hjem er ikke et fosterhjem.
-OK. -Jeg vet ikke.
Vi kan spørre Fosses Bleues.
-Vi løser det. Kom. -Ja.
-Clarisse, har du sett Zap? -Nei.
-Romain, har du sett Zap? -Han er inne.
-Zap? -Ja. Myriam?
-Har dere plass? -Nei. Umulig.
-Greit. Fullt her også? -Ja, i to dager nå.
-OK. -Bene ved siden av.
Kanskje noe ledig etter Raccroche.
-OK. -Takk.
Lykke til.
-Har dere sett Bene? -Nei, beklager.
-Nei? -Kanskje innenfor.
-Er Bene her? -Det tror jeg ikke.
Nei? Vi finner kanskje en plass her.
-Har du et underlag eller noe? -Nei.
-Nei? -Nei.
-Har dere sett Bene? -Nei.
Pokker. Vent.
Til å speide etter politiet?
Nei! Dust. Vi teller fugler.
Vi rapporterer nasjonalt.
Det samme gjorde noen barn fra Mulhouse.
-Det var topp. -Kult. Vakkert.
Jeg har faktisk bygget det.
Har du plass der oppe?
Nei, det er fullt.
Hva om vi rykker litt sammen?
Ta en titt, det blir vanskelig.
-Skjønner. -Spurven er opprørt.
-Det er ikke en spurv, men en nattergal. -Virkelig?
Jeg tror ikke de har plass. La oss sjekke Raccroche.
Vi finner noe, ikke vær redd.
-Bene, der er du! -Ja?
Har du plass på Raccroche? Til ham?
Ja, men gjør det nå. Vi reserverer ikke plassene.
OK.
-Jeg kjører dem og henter deg. -Vi venter her. Dra.
Du...
Hva?
Nei, beklager. Du erter meg bare.
Si det.
Jeg vil heller bli hos deg. Litt lenger.
Rett på sak.
Greit, kom.
-Var du der lenge? -Jeg var i Martinique i ti år.
-Virkelig? -Ja.
-Det er lenge, Hva drev du med? -Jeg var med i et felleskap.
-Kult. -Ja.
Og i et kollektiv som hjalp fangene i Fort-de-France.
-Ja. -De har et fengsel.
Vi skulle utdele medisin, men egentlig...
prioriterte de såpe, tannbørster. De hadde ingenting.
-Seriøst? -Ja.
-Var det jobben din? -Nei, jeg var frivillig.
Kult.
Jeg er roadie for å tjene penger. Kjenner du til det?
Ja. Du bygger scener til konserter og sånn, ikke sant?
-Ja. Festivaler og sånn. -Ja.
Det er for å tjene penger, men...
Helt ærlig, jeg liker det.
Man jobber når man vil. Man reiser masse.
-Kult. -Ikke så spennende, men...
Her, se. Dette er bra. Hva synes du?
Om hva?
Treet. Ta den av.
Vent, hva gjør du? Hva med å slappe av hos Suzanne?
Hva er det? Ville du ikke bli hos meg?
Jo.
Så? Håpet du at vi skulle telle fugler?
Nei. Ikke bare det... Jeg vet ikke...
Jeg trodde vi skulle henge, snakke litt.
Vi har snakket.
Kom igjen.
Hvor er bagen din? Hvor er den?
Jeg fant den! Her!
Leo så deg. Du forlot huset i morges. Hvor er den?
Jeg måtte tisse. Dere må slappe av.
Klapp igjen! Gi den tilbake eller så får du bank!
Gi hva tilbake?
Ikke spill dum. Hvor er den?
Jeg sverger, jeg vet ingenting.
Vent! Det er ikke ham.
Vi fant laptopen i bilen til en fyr.
-Kom! -Fyren er forbanna! Skynd dere!
Beklager.
Der er du! Din jævel! Jeg skjønner!
Vi tar deg imot og du stjeler?
Hvem forsvarer dere?
-Flytt dere! -Hva forsvarer dere?
Idioter!
Vi flytter oss ikke!
Fortsett. Ja!
Kom igjen, vi går tilbake!
-Kom igjen , folkens. -Slipp meg!
Kom dere ut! Forsvinn herfra!
Fanken!
Vi er kjent med politivold. Dere er alle like!
Slipp meg!
-Slipp! -Nei!
Slipp!
Slipp, for Guds skyld!
Rolig! Ikke rør meg!
Skam dere, syke mennesker! Kjeltringer!
Blokker gravemaskinen! Der!
-Fanken! -Kom igjen!
Hei, frøken! Hei, du...
Kom her!
Slipp meg!
Tilbake!
Film i vei! Film deres dumme lille seier!
Godt jobbet, folkens. Veldig bra.
Ser dere hvor mange maskiner som trengs for å ødelegge det vi har bygget?
Det endrer ingenting. Vi bygger det bare på nytt.
Ved å knuse det, kommer vi bare nærmere hverandre.
Ødeleggelser fører oss sammen. Gjør samfunnet sterkere!
-Mandag bryter ned! -Mandag bryter ned!
-Tirsdag bygger opp! -Tirsdag bygger opp!
-Onsdag, frem med kosten! -Onsdag, frem med kosten!
-Torsdag, tid for hevn! -Torsdag, tid for hevn!
-Fredag, borerigg! -Fredag, borerigg!
-Lørdag skal grisen dø! -Lørdag skal grisen dø!
På søndag stikker du av! For som vi sa...
Mandag bryter ned! Tirsdag bygger opp!
Onsdag, frem med kosten!
Torsdag, tid for hevn! Fredag, borerigg!
Lørdag skal grisen dø!
Det er meg. Jeg har det vi trenger.
Det er andre interessante karakterer, så...
-Kaffe? -Granatspaken var på bakken.
-Hva? -Sikkerhetspinnen.
Å ja.
-Kaffe? -Ja, takk.
Beklager det i går. Virkelig. Men du må forstå...
Null problem. Jeg forstår.
I fjor fakket vi en politimann. Man blir paranoid.
Det går bra.
Kaffe. Vil du ha?
Nei, takk.
Vi sladrer ikke til sjefene dine altså.
Nei, takk. Jeg burde ikke.
Du vet at dere forsvarer private interesser her?
-Ja. -Du vet at det er dumt?
Ja, jeg vet det.
Og? Plager det deg ikke å kaste bort tiden?
Forrige måned ble vi sendt til Guiana for å kjempe mot avskoging.
I dag skal vi beskytte gravearbeid.
Men det er teit!
Vi gjør jobben vår. Vi blir applaudert etter terrorangrep,
men blir spyttet på her. Sånn er det.
Si opp, bror. Kom hit!
Med ungene dine, hvis du har noen. Du trenger ikke lønn.
Vi lager suppe av squash fra hagen.
Et rimelig bakeri, høner, egg, kuer, smeder,
musikere, snekkere! Hva mer trenger du?
Kom, etterlat alt annet!
Hei, folkens!
-La meg tenke på det. -Det er gjort, det er godtatt!
Hva er godtatt?
Den nye konsekvensutredningen! De må ikke jobbe her de neste 18 månedene!
Hva? Det er fantastisk!
-Vilt! -Utrolig! 18 måneder!
Er du OK?
Ja, men jeg må tilbake til Paris.
-Det er noe jobb der. -Seriøst? Så kjipt!
Dårlig timing, vi må feire dette.
Jeg vet, men jeg trenger pengene.
Jeg forstår. Vel, du har gitt oss god energi.
-Det er greit. Takk. -OK.
Kommer du tilbake?
Ja, kanskje. Jeg har noen venner
som vil til Bure ZAD. Så kanskje, vi får se.
OK.
Hvis dere trenger folk, kommer jeg.
Det er fint.
Ja. Jeg må gå, det blir vanskelig å haike senere.
-Sier du farvel til de andre for meg? -Ja.
Ha det.
Beklager.
Godt jobbet, du er god.
Hvordan klarer du alltid å være så kjapp?
Hvordan gjør du det?
Har du tenkt over spørsmålet mitt?
Vi må holde øye med ZAD, statsministeren følger det live.
Jeg vet.
Han gjør det for personlig, spør du meg, fordi det er hans region.
-Kanskje. -Så er denne utredningen brukbar?
De har snakket om å stenge kraftverket en stund nå.
Demningen er nødvendig. Folket trenger strøm.
Uten kjøling, intet kraftverk og ingen strøm.
Virkeligheten overtar på et tidspunkt.
Man bør vektlegge faren for utbrudd
av lovløse soner i området.
Fortell dem at hvis borgerne er uenige,
så snakk med den folkevalgte om det.
Hvis 200 eller 300 sure folk kan styrte demokratiske avgjørelser sånn,
hva gjør vi da?
OK, flott. Jeg må tenke på timing.
Vente på at arbeidet starter opp eller en medieopptak som undergraver dem.
Send Simon eller Aline.
De er bedre enn meg til kollektive oppdrag.
Har du vurdert å la meg bytte team?
Tiden er ikke inne.
Det er den da.
Terroristtrusselen øker hver dag.
Jeg er jo god og pålitelig. Det er på tide å skifte team.
Du har kun vært i felten i to år,
ditt arabisk er ikke god nok.
Tre år til, jobb hardt og se hva som skjer.
Greit. Gi meg et utvalg.
Og la oss diskutere Strasbourg og klimatoppmøtet.
Ham. Det er den gamle kvinnen jeg snakket om, fra huset.
Hvordan går det?
Hva er dette?
Hva heter du?
Vi står mellom opprør og kaos.
18 MÅNEDER SENERE
-Takk, Maynial. -Så klart.
Vi burde forvente koordinerte angrep av radikale motstandere
over hele landet.
Takk. Unnskyld meg. Ja, hallo?
Hallo, Greg? Vi må tilbake til Busset ZAD.
Når da?
Nå, de to tyskerne er der.
-De slo seg ned i huset. -Hurtigtog-sabotørene?
Nettopp. To fluer i en smekk.
Flott. Jeg sender Tancrède eller Simon.
Det haster. Du må dra.
Jeg forbereder demonstrasjonen mot mobilitetsloven.
Prefekten er her og ba meg om å håndtere det personlig...
Du kjenner allerede ZAD, din oppgave hos DRPP slutter
denne uken uansett.
Jeg skjønner ikke. Jeg trodde... Vi snakket om å forlenge det hvis
jeg gjorde en god jobb...
Med forbehold om servicekrav. Og nå trenger jeg deg ved Busset.
I Vosges vil byggingen av vannreservoaret
fortsette i Busset-skogen, mellom Nancy og Mulhouse.
Prosjektet, som har vært stanset i halvannet år,
ble gjenopptatt etter en ny konsekvensutredning.
Dokumentet konkluderer at demningen er mulig
i bytte mot kompenserende tiltak.
En voldgift ble umiddelbart avsagt av motstanderne av prosjektet.
Hør reaksjonene...
Er det noen her?
Suzanne?
Er det noen her?
Det er ikke her. Jeg sverger.
-Samme som alltid. -Hei. Er babyen deres?
-Hvem er du? -Hva gjør du her?
Slapp av litt.
Jeg skulle lade telefonen. Jeg hørte gråt og gikk opp.
-Hvor er Pauline? -Jeg vet ikke hvem Pauline er.
Hun er på et møte. Marco skulle være her.
Vent. Så ingen passer ham?
-Du gjør. -Vi har det travelt. Hør her...
Pauline, er du der?
-Hei, Suzanne. Hvordan går det? -Jo, bra.
Fint å se deg igjen. Hva med de andre? Myriam, Nael.
Det går bra. Du må være kjempesulten!
Ja.
Hvor er Pauline? Har hun ikke matet ham?
Jeg tror Pauline er på et møte.
Wow. Tillit er ikke for alle, hva?
Kan du passe ham til i kveld? Jeg kan ikke med den dårlige hoften min.
Jeg kan faktisk ikke.
Jeg aner ikke hva man gjør.
Det er lett. Ta en flaske. Jeg skal vise deg.
Ikke mist den.
Greg?
Hvordan går det?
Du kom tilbake?
Ja, det måtte jeg jo, når byggingen fortsetter.
Har du passet Théo?
Ja, jeg passet ham litt her i ettermiddag.
Takk.
Vent, er han din?
Ja.
Hva?
-Ja. -Det visste jeg ikke.
Hva synes du om ham?
Han er ikke irriterende for eksempel. Han er søt, fikk meg til å le.
Han får alle til å le.
Hvor har du vært?
Hvor jeg har vært? Jeg reiste rundt.
Sørpå, en stund. Jobbet litt her og der.
Jeg prøvde å ringe deg.
-Gjorde du? -Ja.
Som jeg sa, så reiste jeg rundt... -Jeg...
Jeg ville fortelle deg det.
Jeg ville fortelle deg...
Jeg hadde beholdt ham uansett, men jeg ville fortelle deg det.
Fortelle meg hva?
Jeg vet heller ikke hva som skjedde.
Hva mener du? Myriam, vi brukte beskyttelse.
Ja.
Det var vi, men nå er han her.
-Vi lette etter deg, Greg. -Ja?
Helt sant. Jeg ville fortelle deg det.
Jeg ville bedt deg om å... Du vet.
Det endrer ingenting. Jeg ville ha ham, jeg beholdt ham. Ferdig.
Greit.
Jeg ber deg ikke om noe.
-Hva? -Jeg ber deg ikke om noe.
Ja, jeg vet. Så klart.
Jeg skal la dere være.
Greit...
Faen!
-Hør på meg, de vet det. -Hvordan kan du være sikker?
De så ham, idioten.
Han er en politimann fra bombekurset. Idioten kom for å si hei.
Vi kan ikke miste tyskerne.
Ikke tyskerne. De er her, de flytter ikke.
Vi må bare sende inn noen andre.
-Men ingen andre er klare! -Det er for risikabelt for meg her!
Så det skal bare fortsette å være en lovløs sone
hvor terrorister kan søke ly, hva?
Terrorister er litt drøyt. De kutter kabler.
Stopp! Fra et juridisk synspunkt, er dette
internasjonal terrorisme. Du må plante pistolen
som avtalt. Vi sender inn politiet
og så er det over.
-Hei. -Hallo.
-Hvor er Myriam? -I skuret og lager kolber.
-Har han ikke rene klær? -Jeg vet ikke.
Greit. jeg sjekker.
Jeg henter noe.
Hei.
Hei, dere. Théo, hva gjør du her?
Beklager i går. Jeg fikk litt panikk.
Ja, det så jeg.
Vi kunne ikke finne noen bukser som passet. Jeg ville skifte på ham.
-Hvorfor det? -Han er dekket av leire.
Vi har ikke bukser i hans størrelse. Det tørker.
Lar du ham bare være sånn?
Ja. Det er leire, det tørker og faller av.
Hva sier du, Théo? Skulle vi skifte på deg
hver gang du ble møkkete? Seriøst.
Det er ekkelt. Beklager, men...
Prøver du å fortelle meg hvordan jeg skal passe Théo?
Overhodet ikke, men...
Du kom nettopp, jeg har hatt ham i ni måneder
og funnet ut av det uten problemer.
Sånn fortsetter det, greit?
Ja.
Hva gjør jeg nå? Setter ham ned på bakken?
Ja, hvis du vil.
Hvis du absolutt ikke kan passe ham i to timer.
Greit.
Niko? Jana?
Hvor skal du?
Pauline passer Théo. Han sovnet umiddelbart.
Bra. Vi trenger hjelp med scenen.
Kan du gi en hånd?
Dessverre. Problemer med leiligheten, jeg må stikke.
-Allerede? -Ja. Her, litt til Théo.
Jeg har ikke flere kontanter, han trenger nye bukser.
-Sko også. -Behold pengene dine.
Jeg rakk ikke gjenbruksbutikken.
Nei, men han har ikke bukser. Det haster.
Jeg sier deg at vi finner noen.
Eller du kan gi pengene til kollektivet...
-Jeg må jobbe. -Vent.
Det vil jeg ikke, de er til Théo.
Ta dem. Åpne en sparekonto til ham.
Tuller du?
Åpne en sparekonto til Théo?
Ja, hvorfor ikke?
Théo har ikke engang papirer.
Han ble født på soverommet under lockdown,
ingen sjekket noe som helst.
Hva mener du?
Han er utenfor systemet.
Men du registrerte vel fødselen hans?
Eksisterer han noe sted for administrasjonen?
Nei, han er udokumentert.
Men, Myriam, uten sivilstatus... Seriøst. Det er kriminelt.
Som om han ikke eksisterer.
Trenger han papirer for å eksistere? Tuller du?
Nei, men...
Var det et spøkelse du holdt tidligere?
Tenk om politiet dukker opp. Sjekker de ham, er det over.
De tar ham. Åpner en sak. Plasserer ham i fosterhjem.
Hvorfor skulle politiet bry seg? I verste fall sier jeg
at du er faren. Så kan du hente ham.
-Hallo? -Du ringte?
Ja, avlys politiet. Med det samme.
Hva skjer?
Jeg har en bedre idé. Mye bedre.
Vi kan ta tyskerne på fersk gjerning.
Armene ned. Sånn.
Ikke smil, Théo. Sånn, ligg stille.
Hva er dette? Sånn, ja!
-Beklager. Jeg sovnet. -Det går bra. Jeg ville ikke vekke deg.
Fikk du ordnet med leiligheten?
Ja, jeg snakket med naboen.
Jeg legger meg i bilen.
Du kan bli. Legg deg ned igjen.
OK.
Og takk for Théo.
Ingen tålmodighet. Sånn funker det.
-Forsiktig. -Hvordan går det, damer?
-Ikke så bra. -Virkelig?
Du kan se vi kjemper.
-Kjemper veldig. -OK.
-Sånn. -Og kjeden på der.
-Tror jeg. -Hvordan?
-Jeg vet ikke. -Takk.
-Du kan overta. -Flott.
Ingen anelse.
Men kult. Det blir det.
-Takk. -Hvor fant du den?
-Lucia fant den. -Er det en skraphandel i området?
Ja, ved industriområdet.
-Ja. På N4? -Stemmer.
Ved siden av et sted med bulldosere?
Ja. Det er der.
Jeg blir så sint hver gang jeg går forbi dem.
Hvorfor det?
Det var de som ødela skurene.
Det vet vi ikke.
Det tror jeg. De kommer til å ødelegge
-det nye forsamlingshuset også. -Tror du?
Samme navn som på gravemaskinen
som ødela Ambazaden, så ja.
Hvis det er dem, må vi brenne dem.
Vi kan ikke...
De ødela hjemmet vårt. La oss brenne det de gjorde det med.
Nei.
Ikke gi henne dumme ideer.
Nei, jeg ser det.
Man trenger ikke brenne noe, hell sukker på tanken
som karamelliseres. Da er maskinen ødelagt.
Hvorfor har vi ikke gjort det?
Hvorfor?
Tror du ikke de har flere?
Det sender et signal! Lucia!
"Dere kommer og knuser hjemmet vårt, vi knuser redskapene deres."
Ikke sant?
Jo. Snakk med Nael. Eller Jana og Niko. De bestemmer.
-Jeg blir så sint! -Hva er det?
Tanken er tom, jeg har nesten ikke kjørt.
Jeg skjønner ikke hva det er.
La meg se.
-Hvordan går det? -Bra.
Kan du passe ham litt?
-Vil du det? -Ja, jeg må dusje.
-OK. -Her.
-Hallo, Théo. -Takk.
Sånn, ja.
-Her er smokken. -Er det banan?
Ja.
-OK. -Vi ses.
Vi ses. Ja.
To innganger. En der, og her.
Vi trenger to speidere.
En her og den andre ved parkeringsplassen.
-Hvor kommer vi fra? Der? -Fra der.
Ja, og så...
Ikke her, pga. kameraene.
Men motorveien er der, da ser de oss.
Det går bra,
de kjører i 130 km/t om natten.
Over engene! Lett!
-Hvordan går det? -Der er du!
-Har dere startet? -Ja.
Dette er sprøtt.
-Så? -Vi kan ikke...
Hva gjør du her?
Det ordnet seg, det går bra.
-Hvor er Théo? Hvem passer ham? -Det går bra, sa jeg!
-Jeg spør bare! -Greg!
Vi fikser ikke babyproblemer her.
Følg med eller forsvinn.
Snakket vi ikke om så få involverte som mulig?
Bare gå, det spiller ingen rolle for oss.
Rolig nå. Vi går utenfor.
Hva driver du med, Greg?
Hvorfor oppfører du deg sånn?
Helt ærlig, hva er det?
Har du tenkt på konsekvensen for Théo?
Konsekvensene av hva?
Hvis noe går galt. Se hva som skjedde ved Tarnac.
De kuttet bare en kabel. Dommerne tuller ikke her.
For dem er dette et kriminelt syndikat, terrorisme.
Hvis vi begynner å tenke sånn, blir vi handlingslammet.
Hvis noe går galt, får det konsekvenser. Det vet du.
Du har et barn, Myriam. Det er annerledes nå.
Ved Tarnac fikk de seks måneder.
Noen fikk 15 år. Hva skjer med Théo i seks måneder?
Eller 15 år?
Slutt å bekymre deg for Théo hele tiden. Det er teit.
Det er ikke bare Théo.
Jeg er bekymret for deg.
Jeg er en stor jente. Jeg har sett verre.
Kom igjen, stopp.
Dropp det, greit? Vi er mange nok. Vi trenger ikke deg.
Har du en liten farskrise? Paternalistiske bekymringer?
Hva skjer? Det ordner seg.
Hvordan vet du det?
Det vet jeg.
Kom nå. Kom.
Sånn. Skål!
Takk. Vær så god. Ikke for mye.
-Han liker deg. -Det ser sånn ut.
Jeg også.
Jeg må reise og tjene noen penger snart.
Jeg vet det, Greg.
Du plager oss ikke. Det er det jeg prøver å si.
Kom, la oss danse! Kom igjen!
Det er sent. Han må i seng.
Vi feirer! Kom! Her, Pauline. Ta Théo for ham.
Jeg kan ikke! Jeg vet ikke hva man gjør.
-Stå sånn. -OK.
Kom igjen.
Jeg kan den ikke.
Et lite hopp.
-Hopp? Greit. -Fortsett.
-I en firkant. -Ja!
Og bytt! Sånn... Til siden!
Nei!
-Hei! Kom! -Det er viktig!
Kom, folkens! Myriam, Greg, kom!
Syv og åtte og... En, to, tre, fire!
Fem og seks og syv og åtte!
Gratulerer med dagen, Fissou!
Sabotasjen blir komplisert.
De er for redde. De dropper det.
Det spiller ingen rolle for tyskerne, vi må...
Ro deg ned. Sett deg.
Hva er de dokumentene du ba Tancrède om?
Den jentas personregister. Er du blitt sosialarbeider?
Hun er bare en jeg prøver å sno om lillefingeren.
Hun visste ikke at uregistrerte barn var kriminelt.
Hun er litt bekymret. Jeg hjelper henne med det,
så barnet får en sivilstatus.
Er du følelsesmessig involvert?
Nei, Séverine, jeg bryr meg ikke om henne.
Du ba om resultater, så jeg fikser det.
De stoler ikke på meg enda. Jeg sier deg...
Sabotasjen skjer ikke.
Det kan du ikke mene.
Selv om de heller sukker på tankene,
gjør det noe? Er det en fare for demokratiet?
Det handler ikke om skaden på bulldoserne.
Men om regjeringens ønske om kommunikasjon.
og den tyske tankegangen setter orden i Frankrike
og i Europa. Så vi følger dette helt til slutten.
Det eneste som gjenstår er spørsmålet alle stiller meg,
"Hva er tidsrammen?"
Jeg sier deg, de er usikre.
Femten dager er målet vårt.
Den natten arresterer vi alle sammen, deg også.
Kun de mest krigslystne blir siktet. Så ikke rør noe,
la dem arrestere deg fredelig og så er du ute igjen
uten noen mistanke.
Ingen får vite at du var undercover der.
Vi fikser ungens papirer. Ikke tenk på det.
Fokuser på sabotasjen.
Hvordan gikk det?
Greit. Som et jobbintervju.
-Hei, Pauline. -Alt OK?
Ja.
-Vil du opp til pappa? -Hei, Théo.
Vil du opp til pappa? Ja.
Hva driver mamma med? Se hva hun gjør.
Alt i orden?
Ikke egentlig. Suzanne falt på kjøkkenet.
Ingen brudd, men hun blir på sykehuset.
-De vil operere hoften hennes igjen. -Pokker.
Sier du ifra angående lørdag?
-Ja. -OK, takk.
Jeg er datter av en sjømann Som krysset havet
Jeg er datter av en soldat Som hatet krig
Jeg er datter av en Dømt kriminell på rømmen
Jeg er datteren av en kongens datter For fattig til ekteskap
Jeg er datter av skogløper Og en smugler
Et barn av de syv...
Politi. Slukk motoren og vis oss papirene dine.
Dette er Paulines svarer,
legg igjen en beskjed.
Pokker...
OK, Niko, på plass her!
Nei, der. Du også! Paul! Fissou, kom!
Ødelegg gjerdet, vi ses.
Her, folkens! Speidere, på plass.
Lucia, tengene.
Kom igjen.
-Stopp! -Hvorfor det?
-Stopp! -Hva er det?
VAKT
-Jeg stikker. -Bli her!
Hva skjer?
Fanken!
-Kom, klar bane! -OK.
Greit, tilbake. Jana, kjør på.
Greit. Hold. Kom igjen!
Skynd dere!
-Brice! -Hva?
-Brukte du alt? -Ja. Kom igjen!
Hørte du det?
-Nei, hva? -Noe rørte på seg.
Det tror jeg ikke.
Greg, er du OK?
-Hva gjør du her? -Hvor kom du fra?
Jeg så noen på sykler ved ZAD på telefonen.
Jeg ble så redd.
-Er Pauline der? Hvor er Théo? -Théo er med meg. Han er OK.
Hvor er han?
Han er OK, han er i bilen. God og varm.
Ikke vær redd.
Hva fanken, Myriam? Hei, stopp! Nael, vi stopper.
Stopp det.
-Kom. -Hva?
Hvorfor?
Du så politiet, vi stopper.
-Nei, jeg friket ut, det er OK. -Hva skjer her?
Myriam så politiet ved ZAD.
Jeg så noen på sykler. Ikke politiet.
Ja.
Vent. Er du dum?
-Stopper du alt på grunn av det? -Greg, kom nå.
Nael, folk med telefoner så sent...
Vi må fullføre det. Tilbake!
-Hvilke bevis trenger du? -Kom, vi stikker.
-Nei... -Hvor parkerte du?
Der borte
-Kom. Trenger dere en hånd? -Ja, takk!
For Guds skyld, Myriam, nei!
Hva skjer?
-Kan du holde lokket? -La oss lage deig.
La det være! Fortsett.
Kom igjen, flytt den.
Takk.
Kom, Myriam, vi stikker.
Vi er ferdige.
Denne veien!
For Guds skyld, Myriam! Vi stikker.
-Vent. -Kom igjen!
-Vent! -Myriam, kom!
Greit. Kom! Fort, forsiktig!
Kom igjen!
Er alle her?
Kom igjen. Vi stikker.
Skynd deg, Fred!
Alt OK?
Hva er det?
Ja...
Men...
Greg, hva er det?
-Jeg vet ikke, jeg... -Pokker.
Denne vei! Kom!
Stopp!
Kom! De er her! Stopp!
Myriam, kom deg ut!
Denne vei!
Stopp!
Greg!
Ikke rør deg!
Denne vei, kom igjen!
Jeg hørte en lyd.
Han var her. Fortsett videre.
Her, Théo... Det er OK, kjære.
Unnskyld.
Der er han! Politi! Kom frem. Sakte.
Sakte. Hendene i været.
Si det igjen, jeg hørte det ikke!
Béné, der er du! Det var fryktelig...
-Det kan jeg tenke meg. -Alt i orden? Alle OK?
Trykk dere sammen, det går.
Vi var innestengt lenge nok, jeg går.
Samme her. Jeg trenger frisk luft.
OK.
Hei.
-Hva var det? Kan du forklare? -Hva?
De cowboyene du sendte. Skulle det ligne politiet?
Tror de at vi er i Afghanistan?
Forventet du korgutter?
Séverine, det var latterlig.
De var så brutale
at jeg nesten brakk armen.
Oppdraget var en suksess, det er det viktigste.
Noen ganger blir man skadet. Sånn er jobben.
Du har utrettet noe stort.
-Direktøren vil gratulere deg. -Noe stort, ja.
Min tiltale sier overfall og vold.
Og så?
Hvis dommeren ser at en undercover var med,
dropper de tiltalen.
Det var Greg Bernard som ble siktet.
Så hvis jeg havner i fengsel, frafaller mistanken.
Vi tar ikke den sjansen. Hent tingene dine. Du er ferdig.
Vent, Séverine, det var ikke planen.
De leter etter muldvarpen. Stikker jeg nå, er jeg ferdig.
Spiller ingen rolle, du er ferdig der.
Du skal videre til terrorbekjempelse, Maynial. Det er offisielt.
Gratulerer.
Det gir ingen mening.
Hva?
Alt vi gjør her.
Angriper dem som slåss for folkets interesser.
Ville du ikke forsvare demokratiet vårt?
Sa du ikke at de kanskje hadde rett?
La oss innse fakta.
Disse siste to årene...
Har de omvendt deg? Nå vil du ikke dra?
Nei.
Hva er det da? Er det henne?
Vil du tilbringe livet med en miljøaktivist,
plukke poteter, og tørke ungen hennes bak?
Nei. Så klart ikke.
Så forlat ZAD.
Alt i orden? Hvor er Théo?
Han sover. Takk og pris.
Tusen takk.
-Dæven, mann. -Alt OK?
-Er du OK? -Ja.
Du hadde rett.
Vi skulle hørt på deg. Instinktet ditt stemte.
Det hjalp ikke. De har en på innsiden.
-Tror jeg ikke. -Hvem sladret?
-Dere tok alle forhåndsregler. -Hvem skulle det vært?
Jeg tror de avlytter oss. Og det kan ikke ha vært lovlig
for da ville de nevnt det under forhørene.
Men de presset ingen med det. Det betyr at avlyttingene ikke er lovlige.
Og det er til vår fordel.
Eller de ikke har noe.
Eller ikke. Men hvordan visste de det?
Jana og Tonios fengsling er forlenget. Samt Fissou.
-Beholder de Fissou? -Latterlig!
For noe tull!
-Er de dumme? -Han er så vidt 18. Latterlig.
Vi må ta kollektivt ansvar for militant handling.
Da kan de ikke anklage oss for terrorisme...
Nytteløst!
Det var ikke en demonstrasjon midt på dagen
med journalister, men om natten med 20 av dere.
-Så vi gjør ingenting? -Nei.
Hei.
Kommer du?
Måten du kysset meg på i går kveld...
Det føltes...
...euforisk.
Jeg fikk...
Jeg fikk en euforisk idé.
Hva da?
En idé om...
Jeg vet ikke, om...
Noe... Å bygge noe sammen.
Oss tre.
De er fengslet alle sammen.
Hvem av dem?
Fred, Tonio og tyskerne, frem til rettssaken.
Kan du lese innlegget mitt? Se om det er noen skrivefeil?
Hvis jeg må dra, blir du med?
Hva mener du? Dra hvor?
Vet ikke hva politiet fant, men de henter meg i morgen.
Fanken...
Hvis jeg reiser bort, blir du med?
Hva mener du? Med Suzanne på sykehuset,
må vi beskytte ZAD og de tiltalte... Det går ikke.
Nei...
Det tenkte jeg nok.
Ikke bekymre deg.
De vil sikkert bare provosere deg?
Ja, kanskje.
Jeg stikker og handler.
OK.
Vent! Kan du ta ham?
Så kan jeg møte advokatene på Fosses Bleues.
Sånn! Ses senere.
Grégoire? Hva gjør du her?
Kan jeg komme inn?
Du er så søt.
Han må tilbake til moren sin.
Jeg vet det, mamma.
Hun har sikkert ringt til alle politistasjoner og sykehus...
Hva skal jeg gjøre?
Ring og si at barnet hennes er OK...
-og dra tilbake med ham. -Nei...
Jeg vet det.
Men hva gjør jeg? Hva sier jeg til sjefene?
Tenk deg godt om, Grégoire. Tenk over hva du vil.
-Jeg har ikke noe valg, mamma. -Man gir aldri opp et barn. Aldri.
Han er så fin...
Sønnen din... er nydelig.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Det er lov å slutte.
Det går ikke.
Det var en fyr...
En fyr jeg jobbet med...
For to år siden. Han jobbet med korsikanerne.
Han forelsket seg i en aktivist.
Han trakk seg, innrømte alt og prøvde å slutte.
Og?
De fant bilen hans, med åpne dører. Intet annet.
Politiet raidet huset hennes.
Naturligvis fant de materialer til rørbomber der,
selv om hun var pasifist.
Hun fikk ti år i fengsel.
Her, ta det. De vokser fort i den alderen.
Har hun ringt sykehusene? Ringte du politiet?
Ja. Ha det.
Han er ikke meldt savnet, ikke engang hos politiet.
Ta ungen med tilbake og dra med det samme.
Greg, hei... Hva skjer? Hva er det?
Hjelp meg, vær så snill.
Hva vil du? Skal jeg sende inn et team?
Greit. De kommer og arresterer deg.
Dra nå. Skynd deg.
Og hvis dette eskalerer,
tar jeg ikke ansvaret. Forstår du det?
Hakim, ja. Greg trenger...
Myriam.
-Myriam, unnskyld. -Det gjør du aldri igjen, forstått?
Hold meg informert!
-Ring! Skriv! Hva som helst! -Jeg sa
jeg slo av alt, politiet kom...
Jeg bryr meg ikke! Du må holde meg informert!
Unnskyld.
Det var kaos, jeg visste ikke hva...
Dra til helvete.
Jeg trodde det hadde skjedd dere noe.
Jeg må melde meg.
Jeg må...
Jeg må ta ansvar.
Så alt kan bli som normalt igjen.
Så får dere en pause fra meg, begge to.
Kanskje du har rett, kanskje...
Kanskje det er ingenting, ingenting alvorlig.
La oss dra herfra, som du sa.
Myriam...
Jeg fortjener dere ikke.
-Vi hører ikke sammen. -Jo...
-Nei. -Det gjør vi!
Vi hører sammen, Greg!
Jeg lover, det vi har er sjeldent, verdifullt.
Hva enn vi gjør, så blir det bra.
Jeg lover.
Hva var det første vi gjorde sammen? Théo.
Se hvor fantastisk han er.
Dessuten, har du noe bedre å gjøre?
Noe bedre enn oss tre sammen?
Politiet er her.
Greg, vi må stikke.
Kom, vi må dra.
Kom. Nå.
Ta papirene dine.
-Ta papirene dine! -Ja.
Kom.
De er her.
Faen...
Pass opp.
Faen!
-Hva gjør du? -Kom igjen.
Møt meg i det forlatte huset i kveld, greit?
-Men, Greg... -Kom når det er mørkt.
Kom ut av bilen, frem med hendene!
Kom igjen! Ned med deg!
Ned på bakken!
Greg!
Greg?
TO MÅNEDER SENERE
-Hallo? -God morgen, madam.
Jeg ringer fordi jeg leter etter en Greg Bernard.
Han er roadie og har bodd i Martinique.
Det sier meg ikke noe. Du har nok feil nummer.
-OK. Takk, farvel. -Farvel.
-Ja, hallo. Mr. Bernard? -Ja.
Hei, jeg ringer angående en Greg Bernard.
Théo, vil du si hei til Suzanne?
Se. "Hallo."
Du skulle sett hvor fort Théo vokser...
Han prøver å si hei til deg.
Det er så tomt uten deg.
Vi diskuterer ikke det nå!
Vær så snill.
Juridisk sett kan ikke arbeidet starte før 15 dager etter bekreftelsen.
Og den ordren ble bekreftet i går.
Så om 15 dager dukker de opp med maskinene.
Så nå er tiden inne for å nå ut til kontaktene deres, media.
Vi må involvere så mange som mulig.
Vent. Hva skjedde med, "Ingen presse på møter?"
Det er OK, Myriam. Vi stemte om det på forrige generalmøte.
Dere er så dumme.
Bli, så snakker vi om det.
Ærlig talt, du kunne blitt til møtet var slutt,
hjulpet til med organiseringen.
Har idioten reist?
Les bloggen hans først. Den er ikke så verst.
-Vi trenger de journalistene. -Tror du virkelig det?
Hva med deg? Og dine tusenvis av Bernard-er, tror du det?
Jeg gjør i det minste noe.
Nei, det gjør du ikke. Du holder på det gamle.
Jeg leter.
Han slo opp! Han skrev til deg! Brevet var helt tydelig.
Å slå opp med noen via et postkort?
-Er det normalt? -Men han er i Martinique.
Han skrev fra Martinique, hva så?
Man slår ikke opp med kjæresten og sønnen sin via et postkort.
Kjæresten og sønnen hans? Hør på deg selv!
-Siden når har du tilhørt noen? -Altså...
La meg være. Jeg må finne straffeattesten hans.
Hva han er tiltalt for.
Du får ikke adgang uten å være involvert.
Hva forventer du å finne? Og jo, postkort er normalt!
Dropp konspirasjonsteoriene dine.
Hva med Théos fødselsattest som kom i posten?
Er det normalt?
ZAD, kollektivet, bryr du deg lenger?
Du har vært her i ti år, Nael. Ti år.
Og du er alene.
Trist og alene.
Hvorfor kan jeg ikke bygge noe nytt?
Du bygger ingenting.
Du furter, føler deg fortapt.
Jeg kommer bare ikke på så mange møter mer.
Du deltar slett ikke. Du organiserer ingenting!
ZAD faller fra hverandre og du bryr deg ikke.
Hvis du ikke bryr deg mer, så finn eksen din,
ikke bli her og skuffe folk.
Du er en plage, Myriam.
Suzanne var den første av oss.
Hun slåss for en bedre verden hun ikke får se.
Det var...
Datteren av en sjømann som krysset havet
Datteren av en soldat som hatet krig
Datter av en dømt kriminell på rømmen
Datteren til kongens datter For fattig til ekteskap
Her.
Dommer Pringents kontor.
Hei, kan jeg snakke med dommeren, takk?
Hvilken sak dreier det seg om?
Sabotasjen av byggemaskinene.
Jeg er veldig glad. Tusen takk!
Jeg kunne aldri blitt leder
uten hjelp fra teamet mitt. Så takk til dere.
Gratulerer!
Alt i orden?
Hvordan går det med Boumedines og Cherquis?
-Det kunne vært verre. -Sant.
I begynnelsen gikk jeg alltid til moskeene.
Unnskyld meg.
-Maynial, ikke hver uke! -Vær så snill!
Du kødder ikke med meg og ikke jeg med deg.
Hvis Séverine oppdager at jeg ga deg opptak er jeg ferdig, ikke sant?
Jeg vet det. Dette er siste gang.
-Hallo? -Ja, hallo, fru Bernard?
Ja?
Jeg leter etter en Greg Bernard. Han er roadie og bodde i Martinique...
Det er ingen Greg Bernard her.
Greit. Takk, farvel.
Dr. Deugeses avdeling?
Hallo, kan jeg få snakke med Suzanne Sprauel?
-Ja, et øyeblikk. -Takk.
Snakk i vei. Du er på høyttaler.
Suzanne! Det skjedde, Théo snakker! Vet du hva han sa først?
Jeg sa, "La oss spise," og han gjentok det!
Hans første ord. Veldig pragmatisk, mat foran alt.
Hør... Håper vi kan besøke deg snart.
Skulle ønske du var her da han sa det.
Dommer Pringents kontor.
Hei, kan jeg snakke med dommeren?
Hvilken sak dreier det seg om?
Sabotasjen av byggemaskinene.
Jeg var sammen med Greg Bernard.
Jeg er like skyldig som ham. Jeg vil involveres i saken.
Du ber om et møte med dommer Pringent angående saken, ikke sant?
-Ja. -OK.
Passer neste fredag klokken halv tolv?
Ja, det passer.
Det noterer jeg. Ha en fin dag.
Ha det.
SLUTT PÅ OPPTAK
Hallo?
Myriam, jeg har ikke mye tid.
Dæven, Greg? Hvor er du? Er du OK?
Ikke meld deg. Det endrer ingenting. Du får bare problemer.
Hvem har sagt det? Hvor er du?
Det kan jeg ikke si...
Jeg er helt... fanget.
Men jeg tenker på deg.
Jeg så hyllesten til Suzanne på bloggen.
-Jeg tenker på dere hver dag. -Når kommer du tilbake?
Vi trenger folk. Vi trenger deg.
Hva med postkortet fra Martinique? Hvor er du?
Fortell Théo at...
Hva?
Fortell Théo hva?
Greg, du gir meg styrke. Bare å høre stemmen din...
Jeg trodde du ville forstå. Og slutte å vente på meg.
Gå videre.
Jeg savner deg.
-Jeg savner deg. -Jeg savner deg også.
Lov meg at du ikke møter dommeren.
-Jeg drar. -Lov meg det!
Det kan jeg ikke. De må la deg gå.
-Du må være her, hos oss. -Det er for sent.
Det er ikke for sent. Rettssaken har ikke startet.
Myriam, jeg er politimann.
Tullprat. Hva snakker du om?
Du vrøvler.
Hvis jeg nærmer meg deg, ødelegger de deg.
-Du må glemme meg. -Greg, stopp!
-Jeg må gå. -Nei...
-Jeg elsker deg. Jeg elsker dere. -Vent.
-Jeg må gå. -Finn på noe annet
hvis du vil stoppe meg.
Du er det beste jeg har opplevd.
Og dette er det verste jeg har gjort. Unnskyld.
Bli med i en annen bevegelse, adlyd loven.
Den juridiske tidsfristen er ikke overholdt.
Gi ham til meg.
Den juridiske tidsfristen ble ikke overholdt!
Slipp meg!
Forsiktig!
Løp!
Dere er voldelige! Vi går til sak!
-Vi går til sak! -Tilbake!
-Dropp det! Det blir avlyst! -Vi avskjærer dem på den andre siden!
Ja, kom igjen!
Fortsett!
Vi gir ikke opp! Drittsekker!
Jævler!
-Dra til helvete! ZAD er over alt! -Ewen, kom.
Vi må stikke! Det er nytteløst.
Cocktailene kommer snart! Vi knuser dem!
Vi blir knust. Kom igjen!
Molotov! Hit, fort! Få dem tent!
Fanken, folkens!
Tilbake!
Vi er ikke redde! Forsvinn...
Nei! Lege!
Hvor er legene?
-Forsiktig, de lader igjen! -Lege! Hjelp!
-Få tak i lege! -Er du skadet?
Du må tilbake.
Du kan ikke bli her.
Det går bra.
-Det er noen i treet! -Se bak deg!
Stopp!
Stopp maskinen!
Vent, få se...
Fanken ta...
Sinnet vårt nytter ikke.
Alt vi drømte om, alt vi elsket,
alt vi bygde...
ingenting av det har en sjanse mot bulldoserne.
Det er ingen vits, det er over.
Det er over.
Sitt stille. Jeg kommer tilbake.
Det går bra.
Ikke sant, kompis?
Kom her. Sånn, ja.
Kom her, lille venn.
Greg?
Vi har et problem.
-Hva er det? -Kom.
Hun har ikke sagt noe enda.
Hun truer med det, men snakker kun med meg.
Jeg kan ordne dette.
Du skal verken gå eller gjøre noe som helst.
Dette er en privatsak, vi ordner det privat.
En rettssak er på vei og en politimann er involvert.
Hvis dette oppdages, blir rettssaken avlyst og skandalen
gjør at statsministeren må gå av, og vi også.
Si meg hva som er så privat med det.
Gi oss 24 timer så garanterer vi at det ikke kommer ut. OK?
Vi sørger for at hun tier stille i lang tid.
Jeg lover at jeg kan få henne til å endre mening.
Maynial!
Avlys alle turene dine og bli her inntil videre.
Så snakk.
Hvordan skal du fikse dette?
Jeg tar deg med på hovedkontoret, du sier at...
du forstår, at du ikke sladrer.
Du skriver under, det vil roe dem ned.
Du har alltid vært en redd og lydig liten dritt.
Myriam, de knuser deg.
Vær der. I morgen. Og du mister Théo.
Gjør som jeg sier. Gjør det for dere begge.
Du kunne også gjøre noe.
Ring den journalisten.
Forklar alt foran kameraet, la alle se deg.
Se hva som skjer, med ZAD, Théo og meg.
Ta det.
-Jeg vil ikke snakke med pressen. -Hvorfor ikke?
Da sørger de for at jeg forsvinner.
Men du eksisterer egentlig ikke.
Hvis du eksisterte, hadde du ordnet det for lenge siden.
Satt fyr på hele deres verden.
Hvis du bryr deg om Théo og har bare litt mot,
og ikke lar andre fikse de store problemene...
Det er ikke normalt...
Hvis man eksisterer, gjør man noe.
Tar litt kontroll over verden. På egen hånd.
Følt et ansvar.
Men du eksisterer ikke.
Selv nå må jeg gjøre det for deg.
Nei, Myriam, vent! Myriam! Ikke gjør dette!
Théo... Vent, Myriam, vær så snill!
Åpne døren. Myriam. Jeg ber deg.
Åpne.
Han har vokst.
Han er vakker.
Du overrasket meg, Myriam.
Jeg vil starte forfra, med dere.
Vi har ikke gjort deg noe.
Du dukket plutselig opp i livet mitt...
Jeg ble overveldet... og jeg likte det.
-Så hvorfor ødela du oss? -Jeg vil starte forfra.
-Det er for sent, Greg. -Nei. Jeg ringer journalisten,
jeg skal snakke med ham. Gi meg nummeret.
Her. Jeg vet du ikke gjør det.
Det blir bare begravd dypt, det er kanskje det beste.
Nei, Myriam, jeg ringer ham.
Så gjør det. Gjør det nå.
Jeg vet ikke om vi ses igjen.
Jeg vil ikke se deg igjen, Greg.
Jeg tror ikke på noe du sier.
Si farvel.
Si farvel for godt denne gangen.
Nå.
Hallo?
Navnet mitt er Grégoire Maynial, jeg er politimann.
Kom! Alle sammen, samle dere!
Før vi starter planteseremonien
har de tiltalte noe å fortelle dere.
-Nei... -Kom igjen! Bare én av dere!
Fred!
Advokatene våre har bekreftet
at rettssaken er avlyst! Hele rettssaken!
Mandag bryter ned...
Tirsdag bygger opp...
Kom nærmere, unger.
Tirsdag bygger opp...
Dette er pynt til trærne vi skal plante senere.
Torsdag, tid for hevn!
-Fredag, borerigg! -Fredag, borerigg!
-Lørdag skal grisen dø! -Lørdag skal grisen dø!
Dykkerne fant ikke noe. Skal vi fortsette søket?
-Avslutt søket? -Avslutt søket.
OK, Christophe. Kom inn igjen.
Mottatt, søk avsluttes.
TRE ÅR SENERE
Hørte dere det?
Hørte du det, Théo?
Ja.
Dere kan åpne øynene, sakte. Hva var det?
-En fugl. -Bra, en fugl. En nattergal.
Hør...
Vi kjempet imot byggingen av en parkeringsplass
og derfor synger nattergalen fortsatt.
OK, snacktid. Er dere sultne?
-Ja. -Ja.
God morgen.
-God morgen. -Går det bra?
-Fint. -Liker du det?
-Å, ja. -Her.
Hei, Mara! Alt vel?
Hei, Théo.
A PLACE TO FIGHT FOR
Tekst: Vibeke Tømte