Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
ADÂNCIME APĂ: 8,5M
SĂ BARĂM BARAJUL FĂRĂ BARAJ SAU CENTRALĂ ELECTRICĂ
FĂRĂ CENTRALĂ ELECTRICĂ FĂRĂ BARAJ
ADÂNCIME APĂ: 12,5M
E o demență! Construcția barajului va distruge ecosistemul.
Totul pentru o centrală care oricum se va închide!
Cuva e praf, aparatele cedează.
Și autoritățile nucleare cer închiderea!
Exact, domnișoară! De asta avem nevoie de noul rezervor!
Nu mai distrugeți pădurile!
Prioritatea dv. și a noastră, dnă primar, e siguranța oamenilor.
Minciună! Ne luptăm pentru copiii noștri!
De aceea vă rog cu respect și fermitate
să plecați fără violență și conflicte.
- Nimeni nu vrea conflicte, dle! Nimeni. - Suntem de acord.
Totul e corect. Suntem de partea legii.
Da, legea celor puternici și bogați!
Țineți cu legea când vă convine.
Proiectul distruge legea apelor. Și legea protecției speciilor protejate!
- Nu vă deranjează? - Exact!
- Într-o zi, veți fi acuzați, veți vedea! - Opinia dv., dră. Vă mai rog o dată...
N-are rost! Nu ne lăsăm! Rămânem aici!
La naiba! Stați!
- Plecați! - Hei, ce faci? Hei!
Înapoi! Hai!
Stați! Oameni buni, ajunge!
Plecați de aici!
Nu-i republică, ci o rușine!
Primul avertisment.
Lasă arma jos! Ce faci?
Mergem până la capăt! Nu renunțăm!
Myriam, au străpuns baricada din Belfay.
- Descarcă un buldozer în Far Est. - Unde mi-e fratele? Naël!
- Ce e? - Nașpa!
Au spart blocada la Belfay, trebuie să mergem.
Nasol! Hai să mergem!
Dincolo descarcă utilaje. Hai!
Haideți! Să mergem acum!
Vă ajut?
- Te pricepi? - Știu prim ajutor.
Hai, mai repede! Ia asta, e ser fiziologic.
Da, bine.
Gaz lacrimogen!
Înapoi! Înapoi!
- Încearcă să pleci! Respiră! - Ultimul avertisment. Vom folosi forța.
La naiba!
- Grenadă! - Hei, amice!
La naiba! E cineva rănit! Opriți grenadele, vă implor!
Hai să-l luăm de aici! Ridică-l!
Ultimul avertisment. Vom folosi forța. Plecați imediat.
Gaz lacrimogen!
Unde mi-e geanta? Îmi aduce cineva geanta de acolo?
Ești bine, amice?
Grenadă!
- Ești bine? - Ultimul avertisment. Vom folosi forța.
- E bine? E rănit? - Așa. Sprijină-te de copac.
Ești rănit? Bine, te duc la infirmerie.
Nu, merg singur. Unde e?
Vin cu tine. Pe aici.
Naël, nu! Stăm câte doi!
- Întreabă-ți sora! - Respectați legea...
Myriam!
- Să mergem, hai! - Vom folosi grenade explozibile.
- Ești bine? - Da.
- Hai! - Mulțumesc.
Ia, dă-ți jos hainele. Îți dau altele. Astea sunt îmbibate în gaz lacrimogen.
Bine...
Tampoane.
Nasol, te-au nimerit din plin.
Hai, așază-te.
Stai, nu pune mâna!
Vine.
Mulțumesc.
- Poftim. - Mulțumesc.
Ce mărime porți, L?
- Porți L? - Da.
- E cineva acolo? - Da, eu!
Chiar că sunt agresivi azi. Yann, știi unde e?
- Îmi fac iar ceai de roiniță. - Îți fac eu, stai liniștită.
Bine, mulțumesc.
- Aici ai ascuns laptopul? - Da. Închide ușa.
Myriam?
- Cine ești? - Bună!
- Ce vrei? - Unde e Myriam? Trebuia să îmi dea haine.
Ce faci aici? Ți-am zis să mă aștepți acolo. Ești bine?
- Da. - Hai!
- M-am săturat. - Bună, Suzanne.
- Bună, bun venit! - Bună.
Un pupic.
- Dar put a gaze. - Nu contează. Aici ne pupăm la sosire.
Ce faci în chiloți? Ai fost la piscină?
Nu. A fost lovit în tibie de o grenadă. Cum ziceai că te cheamă?
- Greg. - Toți au fost gazați.
Chiar și Catherine și Hubert.
Nemernicii... Hai să mergem înapoi.
Dormi aici noaptea asta?
Da, n-am de ales. Nu e loc nicăieri.
La revedere!
Nu te-am mai văzut. Ești nou?
Da.
Ai văzut ce-a ieșit după ce au aruncat piatra?
Da. Ce nebunie! Huliganii ăia apar mereu.
Nu-s huligani.
Știu că poliția se întoarce și vor să-și arate hotărârea.
Uite. Nu-i spart, nu?
E important să ne arătăm puternici
când ei sunt violenți. Pacifismul singur nu funcționează.
Guvernul se joacă puțin cu noi, apoi trimite buldozerele.
Dacă nu s-ar opune nimeni fizic, în mod concret
și adesea violent, locul ăsta ar fi deja sub apă.
Și vezi locul acela? Acolo ar fi o latură a bazinului.
Aici începe? Mă scuzați. Trebuie s-o întreb ceva.
Ne vedem mai târziu.
Myriam!
Bună! Ești mai bine? Se vindecă?
Mult mai bine. Vrei o bere?
Mulțumesc.
Am o problemă. Am încercat să-mi ridic cortul,
dar cred că e stricat. Poftim.
- Mersi. - S-a rupt în încăierare.
Crezi că mai e vreun loc de dormit la Suzanne?
Păi, casa ei nu e azil.
- Bine. - Nu știu.
Să întreb la Fosses Bleues.
- Găsim ceva. Hai! - Da.
- Clarisse, l-ai văzut pe Zap? - Nu.
- Romain, l-ai văzut pe Zap? - E înăuntru.
- Zap? - Da. Myriam?
- Aveți loc la voi? - Nu.
- Și aici e plin? - Da, de două zile.
- Bine. - Vezi alături, la Béné.
Poate au un loc la Raccroche.
- Bine. - Mulțumesc.
Noroc.
- Ați văzut-o pe Béné? - Nu...
- Nu? - Poate înăuntru.
- Béné e aici? - Nu cred.
Nu? Poate găsim un loc aici.
- Ai saltea sau ceva? - Nu.
- Nu? - Nu.
- Béné? - N-am văzut-o.
Nasol! Stai.
- E pentru urmărit polițiști? - Nu, prostuțule. Numărăm păsările.
Le raportăm la nivel național. Se ocupă niște puști din Nancy și le place.
- Și unii din Mulhouse. A fost grozav. - E frumos.
Eu l-am construit, de fapt.
- Mai aveți loc sus? - Nu, e plin.
Și dacă vă mai înghesuiți în spate?
Vezi, e complicat.
- Bine. - Vrabia e supărată.
- E privighetoare. - Pe bune?
Nu cred ca e loc aici. Hai și la Raccroche!
Găsim ceva, stai liniștit.
- Béné, aici erai! - Da?
Ai un loc la Raccroche pentru el?
Da, dar duceți-vă acum. Nu facem rezervări.
Bine.
- Las astea și vă iau. - Bine, așteptăm.
Tu...
Ce e?
Nu-ți zic. O să râzi de mine.
Spune.
Aș prefera să mai stau puțin cu tine.
Ești foarte direct.
Bine, hai.
- Și ai stat mult acolo? - În Martinica? Zece ani.
- Da? - Da.
- E ceva. Ce ai făcut acolo? - Am stat într-o comunitate.
- Da? Tare! - Da.
Eram într-un grup ce apăra drepturile prizonierilor din Fort-de-France.
- Da. - O închisoare.
Trebuia să le dăm medicamente, dar, de fapt...
prioritate aveau săpunul, periuțele. Prizonierii n-au nimic.
- Da? - Da.
- E meseria ta? - Nu, sunt voluntar.
Ce tare!
Pentru bani, lucrez ca „roadie”. Știi ce e?
Da. Construiești scene pentru concerte, nu?
- Și festivaluri. - Da.
Pentru bani, dar...
Sincer, îmi și place.
Muncești când vrei și poți călători mult.
- Nu e rău. - Nu e incitant, dar...
Uite. Aici e bine. Ce zici?
Despre ce?
Despre copacul ăla. Dă asta jos.
Stai, ce faci? Nu vrei să mergem la Suzanne?
Ce e? N-ai zis că vrei să stai cu mine?
Ba da.
Deci? Sperai să numărăm păsări?
Nu, nu tocmai. Dar e... Nu știu, e puțin...
Am crezut că mergem acasă să vorbim un pic.
Am vorbit deja.
Hai!
Unde e geanta ta? Unde e?
Gata, o am! Uite-o!
Pirou te-a văzut ieșind din casă dimineață. Unde ai pus-o?
Am ieșit să fac pipi. Calmați-vă.
Gura! Dă-o înapoi sau, jur, te bat!
Ce să dau?
Știi bine. Unde e?
Jur, nu știu ce căutați.
Stați! Nu e el.
Am găsit laptopul acolo, în mașina unuia.
- Hai! - Tipul e nervos. Mai repede!
Îmi pare rău.
Iată-te! Nemernicule! Deci așa?!
Te-am primit și tu ne furi?
Pe cine apărați?
- Mișcă! - Ce apărați?
- Boilor! - Mergeți în pădure! Noi nu ne mișcăm!
Continuați! Așa!
Hai înapoi!
- Da, hai! - Dă-mi drumul, boule!
Cară-te! N-ai ce căuta aici!
Fir-ar!
Suntem obișnuiți cu brutalitatea poliției. Sunteți toți la fel!
Lasă-mă!
- Desprinde-te naibii! - Nu mă mișc!
Dă-i drumul!
Încet! Dă-mi drumul! Și nu mă atinge naibii!
Să vă fie rușine, ticăloșilor!
Opriți buldozerul! Acolo! Opriți-l!
- Fir-ar! - Hai!
Hei, domnișoară! Hei!
Vino-ncoace! Vino!
Dă-mi drumul!
Înapoi!
Filmează, hai, filmează! Filmează-ți mica victorie!
Bravo, băieți! Pe bune. Bravo!
Vedeți câte utilaje vă trebuie să distrugeți ce-am făcut noi manual?
Nu contează. Reconstruim cabanele.
Știi ceva? Distrugându-le, ne uniți mai mult.
Distrugeți tot, așa ne uniți. Faceți grupul mai puternic.
- Luni, distrugeți! - Luni, distrugeți!
- Marți, reconstruim! - Marți, reconstruim!
- Miercuri, ne ciomăgiți! - Miercuri, ne ciomăgiți!
- Joi, ne răzbunăm! - Joi, ne răzbunăm!
- Vineri, forați! - Vineri, forați!
- Sâmbătă, moarte porcilor! - Sâmbătă, moarte porcilor!
Și duminică, fugiți! E cum am spus!
Luni, distrugeți! Marți, reconstruim!
Miercuri, ne ciomăgiți!
Joi, ne răzbunăm! Vineri, forați!
Sâmbătă, moarte porcilor!
Eu sunt. Am ce ne trebuie. Sunt multe alte profiluri interesante, deci...
- Cafea? - Mânerul grenadei e pe jos.
- Ce? - Știftul.
Ah, da.
- Cafea? - Da, mulțumesc.
Îmi pare rău pentru ieri, omule. Dar înțelege că...
Lasă, înțeleg.
Anul trecut am prins un polițist. Devii paranoic.
Da, e în regulă.
Vrei cafea?
Nu, mulțumesc.
Nu te pârâm șefilor dacă bei, știi.
Mersi. Mai bine nu.
Știi că aperi interese private?
- Da. - Știi că asta nu-i bine?
Da, știu.
Și? Nu te deranjează că-ți pierzi timpul așa?
Anul trecut am fost în Guyana să luptăm contra despăduririlor.
Azi suntem aici, apărând defrișările.
Dar e stupid!
Ne facem treaba. Suntem aplaudați după atentatele teroriste,
dar scuipați aici. Asta e.
Demisionează, frate! Vino aici!
Cu copiii, dacă ai. Nu-ți mai trebuie salariu.
Facem supă cu dovleceii din grădină.
Brutăria e ieftină. Avem găini, ouă, vaci, fierari,
muzicieni, tâmplari! Ce-ți mai trebuie?!
Hai, renunță la tot!
Hei...
- Mă mai gândesc. - Totul e bine! A fost acceptat!
Ce a fost acceptat?
Noul studiu de impact asupra mediului! Suspendă lucrările de aici 18 luni!
Poftim? E grozav!
- Ce nebunie! - Incredibil, 18 luni!
Ești bine?
- Da. Dar plec la Paris. Am ceva de lucru. - Da? Ce nasol!
- Bun moment, urmează să sărbătorim. - Da, știu, dar am nevoie de bani.
Înțeleg. Oricum, ai adus o energie bună aici.
- Mulțumesc. - Bine.
O să te întorci?
Da... Păi, mai văd. Am prieteni care vor să meargă
în zona de apărare din Bure.. Deci nu știu...
Bine.
Dacă ai nevoie de oameni, vin.
Bine. Drăguț din partea ta.
Bun, plec acum. Va fi greu să prind apoi loc într-o mașină.
- Îi saluți tu pe ceilalți? - Da.
Pa.
Îmi pare rău.
Bravo. Ești bun.
Nu știu cum faci de ești mereu rapid.
- Cum faci? - Te-ai mai gândit la ce te-am rugat?
Trebuie să supraveghem Zona, prim-ministrul e interesat.
Știu.
Deși o ia prea personal, cred, fiind regiunea lui natală.
- Poate. - E util bazinul sau nu?
Se tot vorbește despre închiderea centralei.
Barajul e necesar. E nevoie de electricitate.
Fără răcire, nu au centrală, nici curent.
Asta e realitatea.
Accentul trebuie pus pe riscul de violențe din zonele anarhiste.
Spune-le că, dacă cetățenii se opun, să apeleze la autorități, la justiție.
Nu putem permite ca deciziile democratice să fie anulate de 200-300 oameni supărați.
Grozav. Trebuie să mă gândesc care-i momentul potrivit.
Poate așteptăm reluarea lucrărilor sau folosim înregistrări să-i subminăm.
Trimite-i pe Simon sau Aline. Sunt mai buni în misiuni cu grupuri.
Deci, ce zici, schimb grupul?
Nu e momentul, Greg.
Ba este.
Amenințarea teroristă crește zilnic.
Sunt bun, nu? De încredere. E timpul să schimb echipa.
Ai doar doi ani de teren și nu știi bine araba.
Încă trei ani cu extrema stângă, arată ce poți și mai vedem.
Hai, fă-mi o mică selecție, apoi vorbim de Strasbourg și Summitul pentru climă.
El. Ea e bătrâna cu casa, de care ți-am zis.
Ce faci?
Ce-i asta?
Cum te cheamă?
Suntem în mijlocul insurecției și haosului.
18 LUNI MAI TÂRZIU
- Mulțumesc! - Cu plăcere.
Ne putem aștepta la atacuri coordonate ale adversarilor radicali din toată țara.
Mulțumesc. Scuzați-mă. Da?
Greg? Trebuie să ne întoarcem în Zona Busset.
- Când? - Repede. Cei doi nemți au ajuns acolo.
- Stau în casa aceea. - Sabotorii de TGV?
Da. Prindem doi iepuri dintr-o lovitură.
Grozav. Îi trimit pe Tancrède sau Simon.
Nu. E urgent. Du-te tu.
Avem protest la legea liberei circulații. Prefectul mi-a cerut să mă ocup...
Te cunosc deja în Zonă și misiunea ta la Protecție Internă
se termină oricum săptămâna asta.
Nu pricep. Am crezut că, făcând treabă bună, putem prelungi...
Depinde de cerințe. Acum am nevoie de tine în Busset.
În munții Vosgi, construcția bazinului de apă
se va relua în pădurea Busset dintre Nancy și Mulhouse.
Proiectul, blocat un an și jumătate,
s-a reluat datorită unui nou studiu de impact asupra mediului.
Documentul spune că barajul e fezabil
dacă se iau măsuri compensatorii.
Decizia a fost imediat condamnată de adversarii proiectului.
Ascultați reacțiile...
E cineva?
Suzanne?
E cineva?
Nu e aici. Nu glumesc.
- Așa ești mereu. - Bună. E copilul vostru?
- Cine ești? - Ce faci aici?
Stați, calmați-vă.
Intrasem să-mi încarc telefonul. Am auzit un plânset și am urcat.
- Unde e Pauline? - Nu știu cine e Pauline.
E la protest. Marco trebuia să fie aici.
Adică n-are nimeni grijă de el?
- Tu ai. - Suntem foarte ocupați. Deci, ascultă...
Fir-ar!
Pauline, ești aici?
- Bună, Suzanne. Ce faci? - Bine.
Mă bucur să te revăd. Și ceilalți? Myriam, Naël?
Și ei sunt bine. Ești flămând, nu?
Da.
Unde e Pauline? Nu i-a dat nimic?
Cred că e la protest.
Uau! Unii chiar nu înțeleg ce înseamnă încrederea, nu?
Poți să ai grijă de el până deseară? Eu nu pot cu șoldul meu.
Chiar nu pot.
Nu știu ce să fac.
Nu e greu. Ia biberonul. Îți arăt eu.
Să nu-l scapi.
Greg?
Bună, ce mai faci?
Te-ai întors?
Da, desigur. Cum s-a reluat construcția, trebuia.
Ai avut grijă de Théo?
Da, l-am îngrijit puțin după-amiaza asta.
Mulțumesc.
Stai, e al tău?!
Da.
Poftim?
- Da. - Bine. N-am știut.
Cum ți se pare?
Păi... nu e enervant. E foarte drăguț și m-a făcut să râd.
Îi face pe toți să râdă.
Pe unde ai umblat?
Pe unde n-am umblat...
Prin sud, o vreme... Am lucrat în mai multe locuri.
Am încercat să te sun.
- Da? - Da.
- Da, dar cum am zis, am umblat mult... - Eu...
Eu am vrut să te anunț.
Oricum îl păstram, dar am vrut să știi.
Ce să știu?
Nici eu nu știu cum s-a întâmplat.
Ce... La ce te referi? Ne-am protejat.
Da.
Ne-am protejat și, totuși, iată-l.
- Te-am căutat, Greg. - Da?
Pe bune. Am vrut să îți spun.
Ți-aș fi spus... Știi...
Nimic nu se schimbă. L-am vrut, l-am păstrat. Punct.
Bine.
Nu-ți cer nimic.
- Poftim? - Nu-ți cer nimic.
Da, nu, dar... Desigur.
Vă las în pace.
Bine, atunci...
La naiba!
- Ascultă-mă, m-au dibuit. - Nu poți fi sigur...
Ba da. L-au văzut pe idiot.
E un polițai de la cursul de muniție. M-a salutat, prostul.
Nu putem să îi pierdem pe nemți.
Nu, nemții sunt aici. Nu pleacă nicăieri. Să trimitem pe altcineva, asta-i tot.
- Dar nu am pe altcineva! - E prea riscant!
Deci, ce facem? Lăsăm zona de izbeliște,
să devină refugiu terorist?
Exagerezi. Nu-s teroriști. Sunt geniști.
Gata! Din punct de vedere legal,
e terorism internațional. Lași arma,
conform planului. Apoi trimitem imediat poliția și gata.
- Bună. - Bună.
- Unde e Myriam? - În șopron, face chirpici.
- Nu are haine curate? - Nu știu.
- Bine. Mă duc să caut. - Nu te mișca. Îți aduc câteva.
Bună.
Bună. Théo, ce faci aici?
Îmi pare rău pentru ieri. Nu știu, m-am panicat.
Da, am văzut.
N-am găsit pantaloni potriviți. Am vrut să îl schimb.
- De ce? - E plin de noroi.
Nu sunt mărimea lui. Se usucă și cade.
Deci îl lași așa?
Da. E noroi, se usucă.
Ce zici, Théo?
Cum ar fi să te schimbăm mereu când ești murdar?
Dar e dezgustător. Îmi pare rău, dar...
Oare îmi spui cum să am grijă de Théo?
Nu, dar...
Abia ai venit. Îl am de nouă luni, imaginează-ți, și ne-am descurcat grozav.
Deci vom continua așa, de acord?
Da.
Ce fac acum? Îl pun pe jos?
Da, dacă vrei.
Dacă nu-l poți ține două ore, găsim soluție.
Bine.
Niko? Jana?
Unde mergi?
Théo e cu Pauline. A adormit imediat.
Bine. Trebuie adusă scena aici.
Ne ajuți?
Nu pot. Am belele cu apartamentul, trebuie să plec.
- Deja? - Da. Vreau să contribui pentru Théo.
E tot ce am. Îi trebuie pantaloni noi.
- Și pantofii sunt rupți. - Păstrează banii.
N-am ajuns la secondhand.
Da, dar n-are pantaloni, e urgent.
O să-i găsim o pereche.
Pune banii în cutia comunală.
- Am treabă. - Stai.
Nu-i pun în cutie, sunt pentru Théo.
- Ia-i. Deschide-i cont, îi va fi util. - Glumești?
Chiar vrei să-i deschid un cont lui Théo?
De ce nu?
N-are acte. S-a născut sus, în starea de urgență,
și nimeni n-a venit să-l vadă.
- Cum adică nu are acte? - Nu e în sistemul de stat.
Dar i-ai înregistrat nașterea, nu?
Nu e luat în nicio evidență a statului?
Nu, nicăieri.
Dar, Myriam, e grav. E ilegal să nu fie înregistrat în sistem.
Ca și cum nu există.
Are nevoie de documente ca să existe? Glumești?
- Nu, dar... - Deci ai ținut o fantomă în brațe?
Dacă vine poliția și îl verifică, s-a terminat.
O să-l ia. O să facă anchetă. O să-l dea în plasament.
Ce-i pasă poliției? Știi ceva? În cel mai rău caz,
spun că ești tatăl. Și-l iei tu.
- Alo? - Ai încercat să mă suni?
Da. Cheamă înapoi poliția. Acum.
Ce s-a întâmplat?
Cred că am o idee mai bună.
Îi putem prinde pe nemți în flagrant.
Coborâm brațul. Așa...
Nu zâmbi, Théo. Nu te mișca.
Ce e asta? Așa! Așa!
- Scuze, dormeam. - Nu-i nimic. N-am vrut să te trezesc.
Ai rezolvat cu apartamentul?
Da, e bine. Am vorbit cu un vecin.
Merg să dorm în mașină.
E în regulă, poți să rămâi. Culcă-te înapoi.
Bine.
Mulțumesc pentru Théo.
N-ai răbdare. Așa se face.
- Trage ușor. - Cum vă descurcați?
- Nu grozav. - Da?
Da. Ne chinuim.
- Ne chinuim. - Bun.
- Așa. - Lanțul vine aici.
- Cred. - Cum?
- Nu știu. - Mulțumesc.
- Vă las. - Grozav.
N-am idee.
E bine. O să fie bine.
- Mersi. - De unde-i?
- De la Lucia. - E o curte de vechituri pe-aici?
Da, lângă zona industrială.
- Văd. Pe Drumul Național 4? - Exact.
- Nu-i lângă un loc cu multe buldozere? - Da. Acolo e.
Mă enervează mereu buldozerele alea.
- De ce? - Pentru că au distrus cabanele.
Nu știm sigur.
- Eu așa cred. Vor dărâma și depozitul. - Stai, sigur sunt ei?
E firma de pe buldozerul care a distrus Ambazad-ul, deci da.
Atunci hai să le dăm foc.
- Nu... - Păi oamenii ăștia ne-au distrus casele.
- De ce să nu l-am arde acele utilaje? - Nu.
- N-o provoca, că o face. - Da, văd.
Nu trebuie arse. Pui zahăr în rezervor,
îl lași la caramelizat și motorul e distrus.
De ce n-am făcut-o deja?
Ce contează?
- Sunt și alte buldozere. - Ar transmite ceva! Lucia!
„Dacă veniți să ne distrugeți casele, vă distrugem uneltele de distrugere.”
Nu crezi?
Da. Vorbește cu Naël despre asta. Sau cu Jana și Niko. Ei vor decide.
- Ce mă enervează! - Ce?
Sunt supărată, nu pricep. Rezervorul e gol, deși am mers puțin.
- Nu știu ce are. - Să văd.
- Ce faci? - Bine.
Ai grijă de el puțin?
- Eu? - Da, să fac duș.
- Bine. - Poftim.
- Bună, Théo. - Mulțumesc.
Poftim. Așa.
- Uite suzeta. - Banane?
Da.
- Bine. - Pa!
Pa!
Sunt două intrări. Una aici și alta aici.
Punem două gărzi.
Una aici, una lângă parcare.
- Noi venim de acolo? - De acolo.
Și apoi...
Pe acolo sunt camere.
Dar acolo e autostrada, o să ne vadă.
Nu contează. Mașinile merg cu 130 la oră noaptea.
Prin câmpuri. Ușor!
- Cum merge? - Tu ești!
- Ați început? - Da.
E foarte nasol totul.
- Și? - Nu o să reușim...
De ce ești aici?
Am găsit o soluție.
- Unde-i Théo? Cine e cu el? - E bine!
- Cine-i cu el? - Greg!
Să ascultăm. Acum nu vorbim de copii. Ori ești atent, ori pleci.
N-am zis că implicăm cât mai puțini oameni?
Pleacă, pentru noi nu contează.
Hai să ne calmăm! Hai afară!
Ce faci, Greg?
- De ce mă faci de râs? - Tu ce faci?
- Te-ai gândit ce se va întâmpla cu Théo? - Cum adică?
Dacă iese prost. Uite cum s-a terminat la Tarnac.
Iar ei au tăiat doar un cablu. Judecătorii nu glumesc cu asta.
Vă consideră grup infracțional, e terorism.
Da, dar dacă gândim așa, nu mai facem nimic.
Sunt mereu consecințe când iese prost. Știi asta.
Myriam, ai un copil. E diferit acum.
Cei din Tarnac au luat șase luni. Riscau 15 ani. Ce face Théo șase luni?
Sau 15 ani?
Nu te mai preocupa mereu de Théo, devine enervant.
Nu e doar Théo.
Mă tem și pentru tine.
Sunt mare. Am văzut mai rău.
Hai, oprește-te!
Renunță, da? Suntem destui, nu e nevoie de tine.
Ce-i cu criza asta paternă? Temerile astea de tată...
Ce se întâmplă? Totul va fi bine.
De unde știi?
Știu.
Hai! Vino!
Poftim! Noroc!
Mulțumesc. Poftim. Tu nu prea mult.
- Îi place cu tine. - Așa se pare.
Și mie îmi place.
Dar va trebui să plec să fac bani.
Știu, Greg.
Doar că nu ne deranjezi. Asta vreau să spun.
Hai să dansăm! Te rog!
E târziu. O să îl culc.
Sărbătorim! Vino! Pauline, ia-l pe Théo, te rog.
Nu știu! Nu știu ce trebuie să fac.
- Așa... - Bine...
Și hai.
Nu știu pașii.
Sărim ușor.
- Ușor? Bine. - Continuă.
- Un pătrat! - Da!
Și se schimbă! Așa... În lateral!
Nu!
- Vino! - E important.
Haideți! Myriam, Greg, hai!
Șapte, opt, și... Unu, doi, trei patru!
Cinci, șase, șapte și opt!
La mulți ani, Fissou!
Sabotajul va fi complicat.
Sunt prea speriați. Renunță.
Oricum, cu nemții, cel mai simplu...
Stai, calmează-te. Stai jos.
Ce-i cu actele cerute lui Tancrède?
Starea civilă a fetei. Ești și asistent social?
Nu, e o fată pe care încerc s-o manipulez.
Nu știa că-i infracțiune să nu-ți declari copilul.
E îngrijorată. Încerc s-o ajut să obțină înregistrarea copilului la stat, atât.
Greg, te atașezi?
Nu, Séverine, nu-mi pasă de fată.
Vrei rezultate, încerc să le obțin.
Acum nu au încredere în mine. Și îți spun...
Nu cred că sabotajul va avea loc.
Știi, nu poți să-mi spui asta.
Și, sincer, chiar dacă pun zahăr în rezervoare,
ce mare lucru ar fi? Ce mare pericol pentru democrație?
Nu e vorba de pagubele aduse buldozerelor.
E vorba de dorința guvernului de comunicare
și mentalitatea germană ce dă tonul în Franța și Europa.
Jur, mergem până la capăt.
Singura întrebare e cea pe care mi-o pun toți:
„Când se va întâmpla?”
Îți spun, nu-s siguri.
Obiectivul nostru e 15 zile.
În acea noapte, arestăm pe toată lumea. Chiar și pe tine.
Cei mai rebeli vor fi puși sub acuzare. Să nu atingi utilajele.
Lasă-te arestat ușor și vei ieși din arest
fără ca cineva să bănuiască ceva.
Nicio autoritate nu va ști că ai fost sub acoperire.
Avem noi grijă de actele copilului. Nu-ți face griji.
Concentrează-te pe sabotaj.
Cum a mers?
Bine. Ca un interviu de muncă.
- Bună! - Ești bine?
Da.
- Vrei la tati? - Bună. Mi-l dai?
Vrei să mergi la tati? Da.
Ce face mami? Uită-te la mami.
Sunteți bine?
Nu, Suzanne a alunecat în bucătărie.
Nu e fractură, dar rămâne în spital.
- Vor să-i reopereze șoldul. - Nasol!
Mă anunți la ce oră sâmbătă?
- Da. - Mulțumesc.
Sunt fiica unui marinar Care marea a traversat
Sunt fiica unui soldat Care războiul a detestat
Sunt fiica unui ocnaș Criminal evadat
Sunt fiica unei fete de rege Prea săracă să se mărite
Sunt fiica unui negustor de blănuri Și-a unui contrabandist
Copil al celor șapte...
Poliția. Opriți motorul, vă rog, și arătați-ne documentele.
Acesta e robotul lui Pauline,
lăsați un mesaj.
La naiba...
Niko, tu stai aici!
Nu, tu ești aici. Și tu. Paul! Fissou, hai!
Taie gardul. Ne vedem după.
Aici! E aici! Oamenii de veghe, pe poziții.
Lucia, cleștii!
Hai!
- Stați! - De ce?
- Stați! - Ce e?
PAZĂ
- Plec. - Nu mișca! Stai aici.
Ce e?
- La naiba! Bine. Hai, e liber! - Bine, e liber!
Înapoi. Jana, hai!
Bine. Ține asta. Hai!
Hai, mai repede!
- Brice! - Ce e?
- Ai turnat tot? - Da. Pune și restul. Hai!
Ai auzit asta?
- Nu, ce? - Am auzit ceva.
Nu cred.
La naiba, Greg! Merge?
Ce faci aici? De unde vii?
Am văzut niște bicicliști dând telefoane în Zonă. M-am speriat. Chiar tare.
- Pauline e acasă? Unde e Théo? - Nu, e cu mine. E bine.
- Unde e? - E bine. E în mașină. La căldură, e bine.
Nu te preocupa.
Măi, Myriam! Gata! Naël, ne oprim.
Oprim tot. Hai!
De ce?
Ne oprim că ai văzut polițiști.
- Nu, m-am speriat. Greg, e bine. - Ce se întâmplă aici?
- Myriam a văzut polițiști în Zonă. - Bicicliști la telefon, nu polițiști.
Da.
Stați. Ești prost cumva?
- Să oprim tot pentru atât? - Hai, Greg.
- La naiba! Bicicliști sunând la 22:00... - Nu, terminăm! Ne întoarcem!
- De ce dovadă ai nevoie? - Hai să plecăm!
- Nu... - Unde ai parcat?
Acolo. Te rog...
- Rahat. Hai! Vrei ajutor? - Da!
Myriam, nu!
Ce se petrece?
- Ții lacătul, te rog? - Hai să facem niște bani. Lasă-l!
La naiba! Continuă.
Hai! Hai, mai repede!
Mulțumesc.
Myriam, hai, plecăm!
Terminăm acum.
Pe aici!
Myriam, pentru Dumnezeu! Plecăm!
- Stai, stai. - Hai!
- Stai! - Myriam, te rog.
Bine. Hai! Repede! Cu grijă! Hai!
Hai, hai!
E toată lumea aici?
Hai, plecăm!
Mai repede, Fred!
Ești bine?
Ce e?
Da...
Dar...
Greg, ce e?
- Nu știu... - La naiba!
Pe aici! Hai!
Opriți-vă!
Hai, hai! Sunt aici! Opriți-vă!
Myriam, fugi de aici!
Pe aici!
Oprește-te!
Greg!
Am zis să nu miști!
Pe aici, băieți! Pe aici!
Am auzit ceva aici.
Era aici, sigur. Continuați, mai jos.
Gata, Théo... E totul bine, scumpule.
Îmi pare rău.
Uite-l! Poliția! Aici! Ieși încet. Ridică-te încet.
Încet. Mâinile sus!
Repetă, că n-am auzit. N-am auzit!
Béné, ești aici! A fost oribil...
- Îmi imaginez. - Voi sunteți bine, băieți? Da?
Înghesuiți-vă, încăpem.
Am stat destul închis. Merg.
Și eu. Aerul curat face bine.
Bine.
Bună.
- Ce-a fost asta? Îmi explici? - Ce anume?
Cowboyi pe care-i trimiteți, asta e poliție?
- Se cred cumva în Afganistan? - Voiai să trimit coriști?
Séverine, a fost ridicol.
Erau așa agresivi, c-am ripostat ca să nu-mi rupă brațul.
Misiunea a fost un succes. E tot ce contează.
Nu contează câteva răni. Așa e meseria.
Ai făcut ceva grozav.
- Șeful vrea să te felicite. - Grozav.
- M-au acuzat de acte de violență. - Și? Ce contează?
Dacă judecătorii află de un polițist implicat, acuzațiile pică.
Nu a fost un polițist, ci Greg Bernard.
Bine. Dacă stau puțin la pușcărie, nu mă vor mai suspecta.
Nu putem risca. Îți iei lucrurile și gata.
Nu, stai. Séverine, nu așa era planul.
- Caută trădătorul. Dacă plec, sunt mort. - Nu-ți pasă, gata cu extrema stângă.
Treci pe contraterorism, Maynial. S-a făcut, e oficial.
Felicitări.
N-are noimă.
Ce anume?
Tot ce am făcut.
I-am atacat pe cei ce apără interesul public.
N-ai vrut tu să aperi democrația?
N-ai zis tu că poate au dreptate?
Dacă e să fim sinceri...
În acești doi ani...
Te-au convertit? Nu mai vrei să pleci?
Nu.
Și atunci, ce e? Fata?
Vrei să fii cu o vagaboandă, să aduni cartofi și să-i ștergi plodul la fund?
Nu. Sigur că nu.
Atunci părăsești Zona de apărare.
Ești bine? Unde e Théo?
Doarme. Mulțumesc.
Mulțumesc.
- Măi frate! - Ești bine?
- Da.
Ai avut dreptate. Trebuia să te ascultăm. Ai intuit bine.
Dar n-a fost destul. Avem un trădător, altfel nu se poate.
- Nu cred. - Cine?
- Ați avut grijă. - Cine să fie?
Cred c-au pus microfoane. Dar nu pot fi legale,
altfel v-ar fi zis de ele în arest.
Dar n-au amenințat pe nimeni cu ele pentru că nu sunt legale.
- Și putem câștiga procesul pe tema asta. - Sau n-au pus.
Sau n-au pus. Dar cum au știut?
Jana și Tonio rămân în arest. La fel și Fissou.
- Și Fissou? - E ridicol!
E o glumă?
- Sunt cretini? Fissou e abia major. - E ridicol.
Trebuie să ne predăm cu toții.
Să ne asumăm în grup responsabilitatea unei acțiuni militante.
Așa nu ne pot acuza de terorism.
- Căci... - Degeaba!
N-a fost un protest de zi cu presă. S-a întâmplat noaptea și erați 20.
- Și atunci? - Nimic.
Hei!
Vii?
Felul în care m-ai sărutat aseară, după toate...
mi s-a părut...
euforic.
Mi s-a părut...
toată ideea euforică.
Ce idee?
Ideea că...
nu știu, că...
că am putea construi ceva împreună.
Noi trei.
Sunt toți în închisoare.
Cine?
Fred, Tonio, Lucia și nemții. Până la proces.
Îmi citești postarea să-mi zici dacă sunt greșeli?
Dacă aș pleca, m-ai însoți?
Ce? Unde să pleci?
Sunt chemat mâine la poliție, nu știu ce vor.
La naiba...
Dacă plec din țară, vii?
Ce tot spui? Suzanne e în spital,
trebuie să protejăm Zona, pe acuzați... Nu e momentul.
Mda...
Așa mă gândeam.
Poate te temi de pomană.
Poate vor să te enerveze.
Poate.
- Merg la cumpărături. Nu mai e mâncare. - Bine.
Stai! Poți să îl iei, te rog?
Așa pot să mă văd cu avocații la Fosses Bleues. Pa!
Grégoire? Ce faci aici?
Pot să intru?
Ești așa drăguț.
Trebuie să-l duci imediat la mama lui.
Știu, mamă.
O fi sunat la toate secțiile de poliție și spitalele...
Ce să fac?
Sun-o, spune-i că e bine copilul...
- Și du-l repede înapoi. - Nu...
Știu.
Ce să fac? Ce le spun șefilor mei?
Gândește-te bine, Grégoire. Să fii sigur de ce vrei.
- N-am de ales, mamă. - Nu poți abandona un copil. Niciodată.
E frumos fiul tău...
E superb.
Nu știu ce să fac.
Nu e interzis să-ți dai demisia.
Nu pot.
Era un tip...
Era un tip de-al nostru...
Acum doi ani. Lucra cu corsicanii.
S-a îndrăgostit de o activistă.
I-a sărit țandăra, le-a zis tot și a încercat să renunțe.
Și?
I-au găsit mașina cu portierele deschise. Nimic altceva.
Poliția a mers acasă la fată.
Întâmplător, au găsit materiale pentru bombe,
deși era pacifistă.
A primit zece ani de închisoare.
Poftim, ia tot. Cresc repede la vârsta asta.
A sunat la spitale? Ai încercat la poliția locală?
Da, da. Pa!
Nu-l caută nimeni. Se pare că n-a sunat la poliție.
Du copilul înapoi și pleacă imediat.
Hei, Greg! Ce se întâmplă? Ce e?
Ajută-mă, te rog.
Ce vrei? Să trimit o echipă?
Bine. Te vor aresta la momentul potrivit. Pleacă repede!
Iar dacă îți mai pierzi controlul, nu-mi mai asum răspunderea. Înțelegi?
Hakim, da. Greg trebuie...
Myriam.
- Îmi pare rău. - Să nu mai faci așa ceva, pricepi?
Să mă ții la curent!
- Sună-mă! Dă-mi mesaj! Ceva! - Ți-am explicat doar.
- Am închis, mă urmărea poliția... - Nu-mi pasă de poliție! Mă anunți!
Îmi cer scuze.
A fost un haos, n-am știut ce să fac...
Du-te naibii!
Am crezut că ați pățit ceva.
O să mă predau.
O să îmi...
asum răspunderea.
Așa, totul va reveni la normal.
Vă luați amândoi o pauză de la mine.
Și, sincer, poate că ai dreptate...
Poate că nu e nimic serios.
Hai să plecăm! Să plecăm, cum ai spus tu.
Myriam...
Nu-s bun pentru voi.
- Nu putem fi împreună. - Ba da.
- Ba da! - Ba nu.
Suntem făcuți unul pentru altul, Greg!
Îți garantez. Ce avem noi e rar și valoros.
Orice am face, va fi bine.
Îți garantez.
Uite. Primul lucru pe care l-am făcut împreună? E Théo.
Uite ce uimitor e!
Și ce ai mai bun de făcut?
Ce e mai bun decât noi trei?
E poliție în sat.
La naiba! Greg, hai să plecăm!
Hai să plecăm!
Hai! Acum.
Ia-ți documentele.
- Documentele! - Da.
Hai!
Sunt în Zona de apărare.
La naiba!
La naiba! Ai grijă!
Fir-ar!
- Ce faci? - Hai!
Hai să ne întâlnim deseară la casa abandonată, da?
- Dar Greg... - Când se întunecă.
Coboară din mașină! Mâinile sus!
Hai! La pământ! Treci la pământ!
La pământ!
Greg!
Greg?
DOUĂ LUNI MAI TÂRZIU
- Da? - Bună ziua.
Îl caut pe Greg Bernard.
E tehnician de turneu, a stat în Martinica.
Nu știu la cine vă referiți, regret. Ați greșit numărul.
- Mulțumesc, la revedere. - La revedere.
- Alo. Domnul Bernard? - Da.
Bună ziua. Caut pe cineva numit Greg Bernard.
Théo, o saluți pe Suzanne?
Uite. „Bună.”
Dacă ai putea să-l vezi, cât a crescut...
Încearcă să te salute.
Locul e gol fără tine.
Nu suntem aici să vorbim despre asta! Vă rog!
Legal, munca începe la 15 zile după emiterea ordinului.
Corect. Și ordinul a fost publicat ieri.
Deci știm că peste 15 zile vin cu utilajele.
De aceea, acum e momentul să apelați la cunoscuți, la media.
Să atragem cât mai mulți oameni.
Nu înțeleg. Parcă am zis că fără presă la întâlniri.
Calmează-te. Am votat pentru la ultima adunare generală.
Sunteți foarte proști.
Stai să vorbim.
Sincer, puteai să stai până la final și să ajuți la planificarea săptămânii.
A plecat deja idiotul?
Citește mai întâi blogul ăsta. Nu e rău.
- Chiar avem nevoie de presă acum. - Chiar crezi asta?
Dar tu? Mai crezi în miile de Bernard din Franța?
Măcar eu fac ceva.
Nu, nu faci. Ai rămas în trecut.
Caut.
Te-a părăsit. Ți-a scris clar în scrisoare.
- Printr-o vedere din Martinica, e normal? - Dar e în Martinica.
Ți-a scris din Martinica, atât.
Nu-ți părăsești iubita și copilul printr-o vedere.
Iubita și copilul? Tu te auzi?
- De când aparții cuiva? - Zău acum...
Știi ceva? Lasă-mă. Trebuie să îi văd cazierul.
- Să văd de ce e acuzat. - Nu vei primi acces.
Ce te aștepți să găsești? Vederea aia e normală.
Iar cu teoria conspirației?
Și actele lui Théo sosite prin poștă? E tot normal?
Zona, colectivul, îți mai pasă de ele?
Ai lucrat zece ani în colective, Naël. Zece.
Și ești singur.
Singur și trist.
De ce să nu pot construi altceva?
Nu construiești nimic.
Ești îmbufnată și pierdută.
Nu prea mai vin la întâlniri, atât.
Nu mai participi și nu mai organizezi.
Zona e praf și pare să nu-ți pese.
Dacă nu-ți pasă, pleacă în Martinica, dar nu sta aici să ne demoralizezi.
Ești o pacoste, Myriam.
Suzanne... a fost prima dintre noi.
A luptat pentru o lume nouă pe care n-o s-o vadă.
A fost...
Sunt fiica unui marinar Care marea a traversat
Sunt fiica unui soldat Care războiul a detestat
Sunt fiica unui ocnaș Criminal evadat
Sunt fiica unei fete de rege Prea săracă să se mărite
Poftim.
- Biroul judecătoarei Pringent. - Da, pot vorbi cu doamna judecătoare?
Despre ce caz?
Despre sabotajul utilajelor de construcție.
Mă bucur foarte tare! Mulțumesc!
N-aș fi ajuns șefa poliției fără ajutorul echipei. Bravo! Mulțumesc!
Felicitări!
Ești bine?
Cum e cu grupurile Boumedine și Cherqui?
- Am văzut mai rele. - Așa-i.
Știi, eu la început mergeam mereu la moschei.
Scuză-mă.
- Nu săptămânal, Maynial! - Te rog!
Nu mă deranjezi, nu te deranjez.
Știi, dacă Séverine află că ți-am dat înregistrări, sunt mort!
Știu. E ultima dată.
- Alo? - Da, bună ziua. Dna Bernard?
Da?
Îl caut pe Greg Bernard. E tehnician de turneu, a stat în Martinica.
- Nu locuiește aici, îmi pare rău. - Bine. Mulțumesc mult. La revedere.
Secția doctorului Deugèse.
Bună ziua! Puteți să-mi faceți legătura cu Suzanne Sprauel, vă rog?
- Imediat. - Mulțumesc.
Puteți vorbi. Vă auzim.
Suzanne, gata! Théo vorbește! Știi ce a zis prima dată?
Am zis: „Hai la masă!” și a repetat.
Primele lui cuvinte. E pragmatic. Mâncarea înainte de orice.
Uite... Sper să ți-l aduc curând. Chiar aș fi vrut să fii aici, să-l auzi.
- Biroul judecătoarei Pringent. - Da, pot vorbi cu doamna judecătoare?
Despre ce caz?
Despre sabotajul utilajelor de construcție.
Eram cu Greg Bernard. Și eu sunt vinovată. Vreau să mă implic în caz.
Vreți să vorbiți despre caz cu dna judecătoare Pringent, da?
- Da. - Bine.
E bine vinerea viitoare, la 11:30?
Da, sigur că da.
Vă programez. La revedere.
La revedere.
FINALUL ÎNREGISTRĂRII
Alo?
Myriam, nu am mult timp.
Fir-ar să fie, Greg! Unde ești? Ești bine?
Nu te preda. O faci degeaba. Nu mă ajută deloc.
- O să ai probleme și atât. - Cine ți-a zis? Unde naiba ești?
Nu pot să-ți spun...
Sunt blocat... Total.
Dar mă gândesc la voi.
Am văzut omagiul adus Suzannei pe blog.
- Mă gândesc mereu la voi. - Când te întorci?
Avem nevoie de oameni aici. Avem nevoie de tine.
Și ce a fost cu vederea din Martinica? Unde ești?
Spune-i lui Théo că...
Ce?
Ce să îi spun lui Théo?
Greg, îmi dai putere... Faptul că îți aud vocea...
Am crezut că o să înțelegi. Că nu o să mă mai aștepți.
C-o să îți vezi de viață.
Mi-e dor de tine.
- Mi-e dor de tine. - Și mie de tine.
Nu merge la judecătoare, jură.
- Mă duc. - Jură!
Nu pot jura asta. Nu pot. Vreau să te lase în pace.
- Vreau să fii cu noi. - E prea târziu.
Nu e. Nici n-a început procesul, Greg.
Myriam, sunt polițist.
Aiurea. Ce tot spui?
Ești caraghios.
Dacă mă apropii de tine, te vor distruge.
- Uită-mă. - Greg, stai.
- Trebuie să închid. - Nu...
- Te iubesc. Vă iubesc. - Așteaptă.
- Trebuie să închid. - Găsește altă cale ca să mă oprești.
Mi-ați adus doar bine în viață. Iar eu vouă, doar rău. Iartă-mă.
Luați parte la altă mișcare, respectați legea.
Nu respectați perioada legală de așteptare!
Dă-mi-l.
Nu o respectați! Nu respectați perioada legală de așteptare! Lăsați-mă!
Încet!
Pleacă!
Încălcați legea! Vom face plângere!
- Vom face plângere! - Înapoi!
- N-are rost! Va fi anulat! - Să le tăiem calea în partea cealaltă!
Da! Hai, băieți, hai!
Hai, să mergem! Înainte!
Nu renunțăm! Nenorociților!
Nemernicilor! La dracu'!
- Să vă ia naiba! Zona e peste tot! - Trebuie să plecăm! Nu mai are rost.
Vin cocktailurile! Îi facem praf!
Ei o să ne facă praf! Hai să plecăm!
Cocktailurile Molotov! Hai cu ele! Repede! Aprindeți-le!
La naiba, băieți!
Înapoi, înapoi!
Nu ne temem! Cărați-vă!
La naiba! Medic!
Unde sunt medicii?
- Grijă, reîncarcă! - E vreun medic? La naiba!
- Chemați medicii! - Ești bine? Ești rănită?
Bine, pleci.
- Nu, pleci. Nu poți sta așa. - Sunt bine.
- E cineva în copac! - Uită-te în spate!
Stop!
Opriți utilajul!
La naiba!
Stai, arată-mi...
La naiba...
Furia nu ne ajută.
Tot ceea ce am visat, ce am iubit și am construit...
nimic nu rezistă buldozerelor.
N-are rost, s-a terminat.
S-a terminat.
Nu te mișca. Mă întorc.
Nu-i nimic.
Da, puiule?
Vino încoace. Așa.
Vino încoace, iubitule.
Greg?
Avem o problemă.
- Ce anume? - Vino.
N-a zis nimic încă.
Amenință, dar vrea doar să vorbim. O cunosc, o pot calma.
Nu te duci nicăieri și nu faci nimic.
E ceva personal. Mă pot ocupa în privat.
Va începe un proces și avem un polițist implicat.
Dacă se află, procesul va fi anulat și va duce
la demiterea prim-ministrului și a noastră odată cu el.
Deci, ce anume e personal în povestea asta?
Dați-ne 24 de ore și vă garantez că nu se află. Da?
Ne pregătim să îi închidem gura pentru multă vreme.
Stați. Jur, o fac să se răzgândească.
Maynial!
Anulează-ți călătoriile și stai aici până la noi ordine.
Hai, vorbește.
Cum o vei scoate la capăt?
Te aduc la sediu. Le explici că...
ai înțeles, că nu vei spune nimic.
Semnezi hârtiile și se calmează.
Până la final, Greg... Până la final, ești doar un nenorocit obedient și fricos.
Myriam, te vor distruge.
Să fii acolo. Mâine. Și-l vei pierde pe Théo.
Fă ce-ți spun, te rog. Fă-o pentru voi doi.
Și tu poți să faci ceva.
Poți să-l suni pe jurnalist.
Să povestești totul la cameră, arătându-ți fața.
Și apoi vedem ce pățesc Zona de apărare, eu și Théo.
Poftim, ia-o.
- Nu vreau să vorbesc cu presa. - De ce nu?
Căci mă vor face să dispar.
Dar, Greg, tu nu exiști.
Dacă existai, făceai asta de mult.
I-ai fi distrus.
Dacă chiar îți păsa de Théo și nu mai credeai
că alții rezolvă marile probleme...
Nu e normal, știu...
Dacă existai, asta făceai.
Te-ai fi ocupat de un colț de lume. De unul singur.
Și te-ai fi simțit responsabil.
Dar nu exiști.
Și asta trebuie s-o fac tot eu pentru tine.
Nu, Myriam, te rog. Stai! Myriam, te rog... Nu face asta!
Théo... Stai, Myriam, te rog! Myriam! Stai.
Deschide ușa. Myriam, te rog. Hei! Te implor!
Deschide.
A crescut.
E frumos.
M-ai luat pe nepregătite.
Aș vrea să o luăm de la capăt.
Nu ți-am făcut nimic.
Ai apărut brusc în viața mea și...
A fost prea mult pentru mine... Și mi-a plăcut.
- Și atunci, de ce ne-ai distrus? - O voi lua de la capăt.
- E prea târziu, Greg. - Nu! Îl sun pe jurnalist.
O să vorbesc cu el. Dă-mi numărul.
Poftim. Știu că n-o să-l suni.
Că totul va rămâne îngropat, așa cum probabil ar trebui.
Nu, Myriam, îl sun.
Fă-o. Acum.
- N-o să vă mai pot vedea. - Nu vreau să te mai văd.
Și nu cred un cuvânt.
Ia-ți adio de la el.
Pentru totdeauna, de data asta.
Pleacă acum.
Alo?
Sunt Grégoire Maynial și sunt polițist.
Hai! Cu toții, înainte!
Înainte de ceremonia de replantare, acuzații vor să spună ceva.
- Nu, nu... - Hai! Măcar unul dintre voi!
Fred! Fred!
Avocații noștri tocmai au confirmat.
Procesul s-a anulat! Tot procesul!
...distrugeți Luni, distrugeți
Marți, reconstruim...
Mai aproape, copii.
Marți, reconstruim...
Astea-s decorațiunile pentru copacii pe care-i vom planta mai târziu.
Joi, ne răzbunăm!
- Vineri, forați! - Vineri, forați!
- Sâmbătă, moarte porcilor! - Sâmbătă, moarte porcilor!
Scufundătorii n-au găsit nimic. Continuăm căutările?
- Ne oprim? - Ne oprim.
Bine, Christophe. Întoarce-te.
Recepționat, oprim căutările.
TREI ANI MAI TÂRZIU
Ați auzit?
Théo, ai auzit?
Da.
Bine. Puteți deschide ochii... încet. Ce a fost?
- O pasăre. - Bravo, o pasăre. O privighetoare.
Ascultați...
Pentru că ne-am opus construcției unei parcări,
puteți încă auzi trilul privighetorilor.
E timpul pentru gustare. Vă e foame?
- Da. - Da.
Bună dimineața.
- Bună dimineața. - Ce faci?
- Bine. - Îți place?
- Da. - Poftim.
Bună, Mara! Ce mai faci?
Bună, Théo.
ZONA DE APĂRARE
Subtitrarea: Codruta Cretulescu