Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Hej, Amanda Riley her fra Tourista World Travel.
Ja, det skal nok gå, fru Smith.
Jeg forstår det. Vi arbejder så hurtigt, vi kan.
Jeg savner at ryge under en krise.
Bingo. Fru Smith har sendt et foto.
Hvad har vi her?
Nej, seriøst… Hvad har vi her?
Nå. Der var den.
Fru Smith, du er heldig i dag.
Vi ved, hvor du og hr. Smith er.
I er om bord på den forkerte sprutcruise.
Ja, rejsegruppernes T-shirts ser ens ud.
Ja, vi omdirigerer turen for at hente jer.
Aldrig et kedeligt øjeblik.
Flot klaret, Amanda.
Vores anden mandagskrise. Vietnam.
Det står på årets toptiliste over drømmeferier.
Vi mister kunder til andre bureauer, fordi vi ikke har en eneste turistbus der…
endnu.
Jeg kan lide den mystiske tone. Hvad har du?
Saigon Silver Star. Et lille, familieejet rejsebureau. Ejeren vil sælge.
Det er lidt under radaren, men får fantastiske onlineanmeldelser.
Hvem sender vi derover for at vurdere det?
Jeg ville sende dig, men jeg tror, du snart får travlt.
-Travlt? -Ja.
John ringede. Han ville være sikker på, at du kom tidligt hjem.
Han har planer, så jeg sender dig til manicure klokken 16.00.
Manicure? Jeg er ikke med.
Er du ikke med? I har været sammen for evigt.
Fem år er ikke "for evigt".
Og han vil have, at du kommer tidligt hjem.
Manden vil sætte en ring på den.
Jeg har været gift ni gange. Jeg genkender tegnene.
Hvilken farve passer til potentielt set en af de mest spændende nætter i mit liv?
-Er det en særlig lejlighed? -Potentielt set.
Det er din hånd.
Min chef Mona tror, min kæreste frier.
Wow. Det lyder spændende.
Jeg tænkte… Jeg ved ikke, hvad jeg tænkte…
Men jeg følte, at denne dag aldrig ville komme.
John og jeg har fokuseret på vores karriere.
-Han har et job. Sejt. -Ja. Han er revisor.
Arbejder med en sag om skattesvindel.
Min kæreste var med i sådan en. Men ikke som revisor.
Vil du tale om det?
-Nej. -Godt.
Kan ikke. Retsafgørelse.
Ifølge chefen er manicuretid kundens tid, så… fortæl mig om din kærlighedshistorie.
Vores første date var en maleri- og vin-aften. John betalte med en kupon.
Vi malede solsikker.
Vi er elendige til at male, men gode til at drikke, så det havde vi til fælles.
Men jeg vidste, han var den eneste ene, da han tilbød at lave mit skatteregnskab.
-Skatteregnskab. Frækt. -Det er hans kærlighedssprog.
Wow. Han er altså en rigtig voksen mand.
Netop. Vi har det bare så behageligt sammen. Det er bare godt.
Jeg kan ikke tro, at jeg om et år er blevet gift.
Jeg er i rejsebranchen, så jeg planlægger den perfekte bryllupsrejse,
og så finder vi os til rette i vores nye liv, leder måske efter et hus.
Du godeste.
-Har du valgt en farve? -Nå, ja.
Hvad med rød?
Rød er hidsig. Hvem kan ikke lide hidsige negle?
Eller noget andet. Noget i retning af…
Nå, ja. En blå.
Noget lånt, noget blåt.
-Jeg er ikke med. -Det er en talemåde. Det er lige meget.
Den her. Der var den. Den er en klassiker.
-Det var den farve, du havde på. -Netop. Den er neutral, pålidelig.
Den passer til alt tøj. Den farve er ens wingkvinde.
Godt.
-Tak, fordi du lyttede. -Det er helt i orden.
Negle er en sidegesjæft. Jeg er faktisk livscoach.
Nå.
Jeg hjælper folk med at finde deres lidenskab.
Du er sikkert fantastisk til det, men jeg føler,
at mit liv er på rette spor, og at tingene kun bliver bedre.
-Hold op. -Undskyld.
Pas på!
John?
Nej, bare en forfærdeligt flot ubuden gæst, der plyndrer vinkøleskabet.
Det bliver min kæreste næppe glad for.
Nå, du bør invitere ham.
Jeg har købt sushi nok til alle dine kærester.
Nå… Mona sagde, at jeg skulle sørge for at komme tidligt hjem.
Hvad fejrer vi?
Vin?
Helt sikkert.
Skål. Lad os sætte os ned.
Amanda Riley.
Her.
Kig på os. Fem år.
-Vi gjorde det. -Ja, det er en lang tur.
Ja, men der er stadig dybe slidbaner på disse dæk.
-Slidbaner. -Det er solide dæk.
-Så solide. -Og sådan betragter jeg os.
Vi er som en pålidelig amerikansk bil.
God værdi, kan altid indgå i byttehandel.
-Ikke den rigtige metafor. Jeg er nervøs. -Du klarer dig godt, skat.
-Amanda. -Ja.
Der er…
…så mange typer fjerkræ…
John, jeg stopper dig.
Du er bare ikke en fyr, der er god til de store romantisk gestus, så jeg vil…
Jeg vil spare dig for besværet og bare sige…
Ja.
"Ja"?
Siger jeg ja til det, jeg tror, jeg siger ja til?
-Flytter du til Ohio? -Reed ringede til mig forleden.
-Reed? -Min sambo på universitetet.
Han har et stort firma i Ohio
og bad mig om at stå for al kriminalteknisk revision.
Det er en stor mulighed for mig.
Flytter jeg? Teknisk set, ja, men jeg ved ikke, hvor længe… eller hvad jeg skal.
Og jeg vil ikke bede dig om at vente på mig.
Jeg beder om en pause. Ikke andet.
Alt forbliver, som det var med os. Derfor talte jeg om den solide bil.
Din manicure ser forresten godt ud.
Selvpleje er vigtigt, når man er alene.
Ikke, at du er alene, men du bør gøre det for dig.
Okay. Amanda, jeg…
Jeg erkender, at jeg kunne have håndteret det lidt bedre.
Jeg beklager, jeg… Du ved, at konfrontationer gør mig angst.
Amanda, jeg er ked af det. Jeg ville ikke såre dig.
Jeg elsker dig faktisk.
Pause?
-Amanda Riley bliver ikke sat på pause. -Ikke denne kvinde.
Amanda Riley bliver ikke sat på bageste blus som tilbehør.
Ikke hendes stil.
Amanda Riley bliver ikke udsat som en eller anden underlig, valgfri operation.
Mærkeligt specifikt, men jeg er med. Du skal væk herfra.
Vi sender dig til Vietnam.
Jeg tager på en drømmeferie efter mit store brud.
Netop. Udforsk et smukt land, og glem,
at nogen rev dit hjerte i en million stykker.
Bliv vores hemmelige kunde.
Næste tur er om to dage fra Ho Chi Minh City til Hanoi til Tet.
-Det er det vietnamesiske nytår. -Nytår.
Nyt år, nyt mig.
Jeg sætter Tourista på verdenskortet i Vietnam som et stærkt rejseselskab.
-Du kommer dig. -Det er skuespil.
Jeg har sammensat en drømmerejseplan i Vietnam.
Alle de nødvendige steder for en femstjernet oplevelse.
Vær vores øjne og ører i felten. Hvilken slags rejsebureau køber vi?
Gå derud, og vis verden, hvem Amanda Riley er.
HVOR ER BAGAGEUDLEVERINGEN?
Hej.
Kender du min kuffert?
Kuffert. Med en…
-Og så… går de rundt. -Bagageudlevering.
Ja!
-Du taler engelsk. -Ja.
Jeg ville se, hvor det førte hen.
Saigon Silver Star.
Jeg hedder Sinh Thach. Din nye rejsefører.
-Du kunne have lagt ud med det. -Kunne have.
Bare for at bekræfte… Er du sikker på, det ikke er din bagage?
Næste.
Der er en bedre måde at gøre det her på.
Jeg kender en, der kender en.
-Vent. Du kender en, der kender en… -…der kan få din bagage tilbage.
Det går nok. Jeg synes, vi skal overlade det til flyselskaberne.
Godt.
Næste.
Hej, jeg hedder Amanda. Hvad hedder du?
Ja.
Du er god til dit job. Månedens medarbejder hver måned.
Hvorfor gjorde jeg det? Min kuffert er blevet væk.
Den er sølvfarvet med hjul, og jeg skal have den tilbage hurtigst…
Vi ringer til dig.
-Fint. Om en time? Måske to? -Næste.
Mange tak. Ja.
-Godt. -Hej.
Halløj.
-Endelig. Jeg var ved at opgive jer. -Amanda. in kusine, Anh.
Hendes far ejer Saigon Silver Star.
Det gør dig til Sinhs chef.
Halløj. Jeg kan lide din stil.
-Ingen bagage? -Flyselskabet har vist mistet den.
-Bare rolig, Sinh kender en. -Det har jeg hørt.
Store turistgrupper.
De bliver snydt. De oplever ikke det ægte Vietnam, som du gør.
Der kan man se.
-Tilbyder I velkomstvand? -Vi finder noget på hotellet.
Gennemgår vi rejseplanen i bilen?
Bare slap af, og nyd udsigten. Sinh tager sig af det hele.
-Okay, og hvad laver du? -Det, jeg er bedst til.
Jeg kører.
Tak.
-Det er en fantastisk udsigt. -Den er endnu mere fantastisk fra taget.
-Der er gruppemøde deroppe klokken 19.00. -Gennemgår vi rejseplanen? Der er meget.
Jeg mener, Notre Dame, det centrale postkontor…
Rolig. Jeg bestemmer tidsplanen.
Du valgte en tur. Det betyder ingen lektier.
Betyder det, at du end ikke kigger på mit smukt forberedte program?
Der er sidemarkører.
Klart. Har du brug for andet, før din kuffert kommer?
Lad os se, om den kommer.
-Du tror ikke på det. -Nej. Du har ret. Det gør jeg ikke.
Det er derfor, jeg altid pakker
både mine toiletartikler og en ren T-shirt i min håndbagage.
-Imponerende. -Hvad kan jeg sige? Jeg var spejder.
Mynte eller chokolade?
-Chokolade. -Chokolade?
-Ja. -Nej. Altid mynte.
Og jeg, som troede, vi kunne blive venner.
Hvordan ved du så meget om pigespejderne?
Jeg tilbragte en stor del af min barndom i USA og spiste mange myntesmåkager.
Vi ses deroppe. Og hvad du end gør, så tag ikke en lur.
Bekæmp det for enhver pris. Kun sådan overlever du jetlag.
Godt.
På spejderære.
Ikke sove.
-Nogen tog sig vist en lur. -Jeg ved, du sagde, jeg skulle undgå det.
Jeg føler, at jeg har glemt mit navn.
Jeg hjælper dig. Amanda Riley. Og jeg hjælper med en drink.
-Har drinken et navn? -Hvidvin?
Gruppen er derovre.
Hej, jeg hedder Amanda.
Hej. Jeg hedder Sam. Det er min kone, Dom, og vores datter, Robin,
og det er deres telefoner.
Hallo?
Undskyld. Vi er ude at rejse.
Jeg skal lægge min væk, men mor skal ikke?
Halløj. Mor har ret, det er familietid.
Tak. Siger min kone, som stadig sender arbejdsmails under bordet.
Undskyld. Vi er civiliserede mennesker.
Jeg er solidarisk og lægger min væk.
Hej, venner. Mød min livestream.
-Hej. -Hej.
-Se, skat. En på din alder. -Han må gerne bruge sin telefon.
Jeg hedder Alex. Den er kun til vlogging. Jeg har folk live på Facebook. Hej.
Alex, sæt dig ned hos os. Fortæl os om dig selv.
Jeg tager et sabbatår, inden jeg skal læse landbrugsteknik på Iowa State.
Kom så, Cyclones.
Goddag.
-Hej. -Hej.
Beklager forsinkelsen.
-Nogen tog sig en lur. -Skyldig.
Vi er Conway-parret, Brian og Maya. -Hej, velkommen.
-Rart at møde dig. -Hvad bringer jer til Vietnam?
-Det er vores bryllupsrejse. -Jeres bryllupsrejse? Det er så romantisk.
Vi blev gift for 40 år siden, men vi var flade dengang.
Men nu er vi pensionister… og her er vi så.
Hellere sent end aldrig.
Hvad bringer dig til Vietnam?
Jeg skulle bare væk. Ja, bare… Ikke?
Du er lige blevet forladt, ikke? Hvad?
Hvorfor siger du det?
Du rejser alene og træffer kloge alkoholvalg.
En mand var tydeligvis så dum at lade dig slippe væk.
Jeg havde brug for en ferie. Ikke? Hvad som helst for at komme væk fra arbejdet.
Hvad arbejder du med?
Jeg har en sjov idé.
Vi taler ikke om arbejde, og til sidst gætter vi på, hvad hver især laver.
Ingen snak om arbejde. Det lyder godt.
Du vil ikke tale om arbejde, fordi du ikke kan. Du er detaljeorienteret.
Du har rejseerfaring.
Lad mig gætte.
Du er lejemorder.
Spion.
Chik flygtning.
Det ved man aldrig.
Det skal nok komme frem.
Velkommen til Saigon Silver Star-familien, som er min familie.
I er heldige, for turen falder sammen med Tet.
Læser I guidebøger ligesom en person her…
…ved I, at det er den vigtigste fest i vietnamesisk kultur.
Netop. Man giver slip på det forgangne år og åbner op for nye muligheder.
Er der en traditionel vietnamesisk skål?
Vi siger normalt "mot, hai, ba, yoo". Det betyder "en, to, tre, nu".
Mot, hai, ba, yoo!
Skål.
-Gæt, hvad der lige er kommet til dig. -Mener du det? Kufferten, ikke?
-Taler vi begge om kufferten? -Ja.
-Tak. -Jeg sagde, jeg kendte en.
-Hr. Saigon Silver Star kan nogle ting. -Det ved man aldrig.
Jeg endte med at mime et bagagebånd, hvilket er sværere, end man tror,
indtil han afslørede, at han talte engelsk.
Du kan ikke lade være med at tale om denne Sinh-figur.
Men er han mums?
Vi er voksne. Hvorfor bruger du den slags ord?
Glem det.
Jeg er glad for, at du kommer op på hesten igen efter et stort brud.
Okay. Han er meget flot, men Sinhs familie ejer Saigon Silver Star,
så han er en dårlig kandidat til en ferieromance.
Vær ikke så kedelig. Orienter mig.
Vi skal på cykeltur i Ho Chi Minh City i dag.
Jeg morer mig ikke. Jeg prøver at få en klient ud af et fængsel i Paris.
Hvilken slags kegle stjæler på Louvre?
Held og lykke.
Nå. Jeg har aldrig fået det rigtige svar. Hvorfor Vietnam?
Det er et af de største turistmål.
Glem toptilisten. Hvorfor valgte du Vietnam?
Godt.
Vi skal være sammen hele morgenen. Vi kan lige så godt lære hinanden at kende.
Jeg gennemgik bare noget personligt. Jeg ville bryde min normale rutine, ikke?
Rejser tvinger os ud af komfortzonen.
Jeg plejede at rejse meget i forbindelse med mit arbejde,
men nu er jeg lænket til mit skrivebord.
Hov.
-Er du okay? -Ja. Ja.
Hvis du absolut skal vide det, har jeg læst om Tet.
Nej, nej, nej. Læg den guidebog væk. Den er til turister.
-Jeg er turist. -Nej, rejsende.
Hvad er forskellen?
En turist vil slippe væk fra livet, en rejsende vil opleve det.
Hvad er der galt med at flygte i ny og næ?
Man ved ikke, hvor langt livet bliver. Hvorfor spilde det på flugt?
Oplev noget i stedet.
Markedspladser som denne er handelscentrene i Vietnam.
De er også centrum i samfundslivet.
Man kan købe alt her fra lokale kunstværker
til de nyeste design til frisk fisk.
-Hvem kan lide at shoppe? -Mig.
Sjov eller ballade-net.
Ja!
Værsgo.
Jeg vil forårsage store skader i dag. Tak for pengene, mor.
Vent. Hvor meget gav du hende?
-Tak. -Ved det ikke.
-Hvor meget er ti millioner dong? -Hvad? Latterligt.
VURDERING AF TUR MANGLER VELKOMSTVAND!
NET ER EN FIN DETALJE.
Nej!
Ja?
Så er det nu.
Det smager godt.
-Alex, hvad har du der? -Her, duft.
Lækkert.
Det er durian. Så populært i Asien. Det er kendt for sin aroma.
-Man kan virkelig lugte det. -Se dit ansigt. Jeg kan spole tilbage.
Nej, lad være.
-Det stinker, men smager så godt. -Det smager så godt.
Smag på det.
Nej, tak.
Smag på det.
Okay. Godt. Det ser…
-Skal jeg bare samle det op? -Et stort stykke.
Godt.
Det er ligesom en banan… banan, ja.
Jeg forstår det ikke, men det smager rigtig godt.
-Hurra! -Hurra!
Hun kan lide det!
Føniks. Det er et helligt væsen i Vietnam.
Det symboliserer regenerering og nye begyndelser.
-Perfekt. Jeg køber det. -Okay.
Hvad koster tørklædet?
Ti dollar.
-Hun siger, det koster ti dollar. -Godt.
Halløj. Hvad laver du?
-Jeg køber et tørklæde. -Du skal forhandle.
-Vi siger fem dollar. -Det er kun et par dollar. Jeg betaler.
Det handler ikke om penge. Hun snyder dig. Først forhandler du.
Undskyld.
-Hvad med fem? -Jeg kan ikke sælge det for fem.
Det er kun fem dollar.
Hvis hun ikke accepterer prisen, går vi. De lader os aldrig nå for langt væk.
Så hvis man virkelig elsker noget,
så giv det væk, og hvis det kommer billigere tilbage, er det skæbnen?
Det handler om at gå sin vej.
Lad os gøre det.
Nej, tak.
-Hun følger ikke efter os. -Gå videre. Bare gå videre.
Godt.
-Hun overgav sig ikke. -Nå.
Nogle sælgere er stædige. Det hænder.
Næste gang.
-Jeg mødes med jer udenfor. -Hvor skal du hen?
-Jeg køber det tørklæde. -Vi ses udenfor.
Halløj. Vi er herovre.
Hej. Det kan jeg se. Hvor er fodgængerovergangen?
Nej, der er ikke nogen fodgængerovergang. Stik hånden frem og gå langsomt.
Du klarer den.
-Her? -Ja.
Nej. Det vil jeg ikke gøre.
-Du klarer den. -Jeg…
Jeg har det fint her. Det er godt nok.
Hvad laver… ?
Hvordan gjorde du det?
Tricket i vietnamesisk trafik: Altid fremad, aldrig tilbage.
Kom. Lad os gå.
Stol på mig.
Jeg har dig.
-Hurra! -Ja!
Jeg vidste, du kunne gøre det.
-Tak. Det havde jeg aldrig klaret alene. -Undervurderer du altid dig selv?
Jeg undervurderer ikke mig selv. Jeg kender mine begrænsninger.
Så lad være med at begrænse dig.
Hoi An, her kommer vi!
HER ER EN REVIDERET LISTE OVER ATTRAKTIONER AT TJEKKE UD I HOI AN.
TALTE MED EJEREN AF SAIGON SILVER STAR
HAN TAGER IMOD TILBUD I SLUTNINGEN AF UGEN. DET ER EN STOR INVESTERING. TANKER?
JURYEN DRØFTER STADIG SAGEN. DET ER NOGET HELT ANDET END TOURISTA.
JEG HOLDER DIG ORIENTERET.
-Værsgo. -Tak.
Du… Angående i morgen.
Lad mig gætte. Du har en omfattende liste over attraktioner, jeg kan kigge på.
Den er ikke omfattende, men grundig. Den er lige her. Du kan bare scrolle.
-Vi kan umuligt nå at se alt på den liste. -Du sagde, jeg ikke skulle begrænse mig.
Jeg har været rejsefører længe, og der er ting, du ikke forstår.
Siger du det?
Her er varmt og overfyldt. Man kan nemt brænde ud.
Hos Saigon Silver Star ser vi, hvor dagen fører hen.
Jeg ser gerne dagen føre os alle ud til en masse steder på min liste.
Du gør aldrig noget uventet, hvad? Gør noget impulsivt? Lever i nuet?
Sidste gang jeg levede i nuet, flyttede nogen til Ohio.
Mærkeligt specifikt.
Jeg vil bare holde mig til en plan.
Hej, alle sammen. Templet er desværre lukket lige nu.
De øver sig til Tet.
Øver sig på hvad?
En løvedans. Det er en del af templets årlige Tet-fest.
Ærgerligt. Det lyder fantastisk.
Vent lidt.
Jeg kender måske en. Jeg kigger på sagen.
-Imponerende. Du kendte virkelig en. -Forbindelser er nødvendige.
Ligesom denne bro. Den hedder Chua Cau.
Den var en forbindelse til de kinesiske kvarterer.
Den er smuk.
-Du er meget god til dit arbejde. -Vent.
-Var det et kompliment? -Ja.
-Hvad laver du? -Jeg nyder øjeblikket.
Mit første Amanda Riley-kompliment. Det føles rart.
Du skal ikke vænne dig til det.
Det er altså en sjælden og speciel ting. Jeg er endnu mere beæret.
Det bør du være.
Kom.
Det er sejt.
-Lader de det bare brænde sådan? -Ja, de laver det om igen.
-Jeg elsker farverne. -Ja.
Jeg synes, det er smukt.
Butikken er…
Må jeg få noget lavet til mig?
Undskyld, beder du os om tilladelse til noget?
Jeg tænkte, at vi kunne få matchende tøj.
-Som en familie? -Nå.
Det er en fantastisk idé.
Jeg kigger mig omkring.
-Hvem er den pige? -Det ved jeg ikke.
Okay, lad mig hjælpe dig, hr. Samme shorts og T-shirt tre dage i træk.
Jeg skifter T-shirt hver dag, men jeg har otte, der er ens.
Orange klæder dig.
Vent.
Det her? Få en skjorte lavet af det.
Er det virkelig min stil?
Du har ikke en stil.
-Vi begynder fra bunden her. -Godt.
VURDERING AF TUR SAIGON SILVER STAR FØLGER IKKE EN PLAN.
TOURISTA FÅR BRUG FOR GODE FORBINDELSER FOR AT FÅ SUCCES I VIETNAM.
-Intet skræddersyet tøj til dig? -Jeg tror, jeg har pakket mere end nok.
Hvad med Tet?
-Hvad med det? -Har du ikke læst din guidebog?
Man går i nyt tøj til det nye år. Lyse farver bringer held og velstand.
-Nå. I så fald, hvor skal jeg begynde? -Godt.
Der var den.
Er du sikker? Det er ikke noget, jeg normalt ville gå i.
-Derfor. Du skal ud af din komfortzone. -Han har ret… for en gangs skyld.
Hold op.
Lad os slappe af på hotellet før aftensmaden.
Okay.
-Vi ses senere, ikke? -Okay.
JOHN SKUB FOR AT SVARE
Vi skal ikke slappe af.
-Skal vi ikke? -Jeg vil vise dig noget.
Vil du tage den?
-Overhovedet ikke. -Okay. Lad os gå.
Da vi ikke fik set alle attraktionerne på din liste, ville jeg rette op på det.
Ved at føre mig ind i denne mørke, øde gyde?
Jeg troede, du var flygtning eller spion. Hvor er din eventyrlyst?
Den dukker op, når du siger, hvor vi skal hen.
Det er det modsatte af eventyrlyst.
-Jeg er målløs. Det er første gang. -Jeg vidste, du ville kunne lide det.
Denne by er mere end en liste over turistattraktioner.
At rejse er også at suge atmosfæren til sig.
Jeg kan kun sige… Wow.
Og det var to Amanda Riley-komplimenter til dig.
-Er "wow" et kompliment? -"Wow" som i…
"Wow, jeg tror faktisk, at du vidste, hvad jeg ville se, før jeg gjorde det."
Okay. Det er et kompliment. Jeg må hellere tage den med ro.
Hvor længe har du arbejdet med det her? Jeg mener som rejsefører?
På trods af min ekspertise…
-Fem-seks år. -Hvad lavede du før det?
Mor ville have, at jeg skulle få et kontorjob i USA.
Men jeg tog i stedet et job på min fars restaurant i Hue.
En dag ringede Anh og sagde, at hendes far havde brug for hjælp.
Jeg tøvede med at tage imod tilbuddet.
Hvorfor? Du er et naturtalent.
Presset ved at vise gæster den bedst mulige udgave af Vietnam.
Jeg mener, jeg blev født her, men en stor del af mig er amerikaner.
Og det føles fantastisk at dele Vietnam med resten af verden.
Efter min første tur blev jeg afhængig. Fortrød aldrig.
Det er jeg glad for.
Kig på mig. Hvor ville jeg være uden dig?
-Du ville vente på tørklædedamen. -Hvorfor hadede hun mig?
Hun så, du var en mesterforhandler.
-Hun reddede sig selv. -Ja, det er det.
Jeg vil vise dig noget andet.
Ønsk noget.
Hvad ønskede du?
-Siger jeg det, går det ikke i opfyldelse. -Tror du virkelig på det?
Måske.
Du gør åbenbart ikke, så hvad ønskede du?
Tophemmeligt.
-Du tror også på det. -Så er jeg godt dækket ind.
For en sikkerheds skyld.
Ikke sådan. Højere. Af en superkameranørd at være ved du intet om at tage selfier.
Jeg foretrækker fotos af ting, der ikke er mig.
-Især ikke fotos, jeg tager af mig selv. -Fordi du ikke ved, hvordan man gør. Se.
Hold det over hovedet. Kig op.
Næsten, og tag det.
-Mand. -Ja, det ser godt ud. Ikke?
Tak.
Den fyr siger, at han vil lære os at ro. Kom så.
NY POST NYT ÅR, NY MIG #TET
Hvad sker der her?
Laver Amanda Riley ikke noget?
Ikke at lave noget føles underligt.
-Øv dig. Du bliver bedre til det. -Ja.
Halløj! Vi er i båden!
-Det er lidt skræmmende. -Nej. Vær ikke en baby.
-De ser ud til at more sig. -Ja. Lad os komme derud.
I underkoppen?
Ja.
Hvornår gjorde du det her sidst?
-Aldrig. -Aldrig?
Derfor ville jeg prøve.
Må jeg så komme med et forslag? Jeg tror, du skal prøve at vrikke den.
-Vrikke? -Som et ror.
-Okay, vil du prøve? -Ja.
-Vrikke, vrikke. Nej. -Det virker ikke.
Det, jeg vil gøre, er mere…
Okay, vi kommer ingen vegne.
Og sig ikke noget dybt og metaforisk om det.
Nej. Aldrig. Du er bare dårlig til at padle.
Lad mig prøve.
-Nej, jeg har den. -Nej, lad mig.
Jeg kan ikke svømme!
Det var kun for sjov!
REGNSKAB-JOHN KOMMENTEREDE DIT FOTO
"LÆKKER PIGE PÅ ET LÆKKER STED!"
"HVOR I VERDEN ER AMANDA RILEY?"
Hej, venner! Sinh, der er tre timers ventetid på billetter til Den Gyldne Bro.
Tre timer?
Kender du ikke en her?
Et øjeblik.
Halløj, venner. Ny destination.
-En, der er bedre end Den Gyldne Bro. -Bedre end Den Gyldne Bro?
Ja, meget bedre.
Ja. Hvor er vi?
-Siger folk ikke, at du… -…er utålmodig?
Det var derfor, min chef hyrede mig.
Velkommen til My Son-helligdommen.
Wow.
Det er hinduistiske templer,
der blev bygget over tusind år af Cham-folkets forfædre.
Champa-riget omfattede flere dele af Vietnam i århundreder.
Rigets konger byggede templerne for at tilbede Shiva.
I må gerne gå rundt.
Det er et vidunder, ikke?
Hvordan byggede de det?
Der er mange teorier, men ingen ved det.
Accepter mysteriet… Som den mystiske kvinde, du er.
-Er My Son ikke med i den sædvanlige tur? -Nej.
Alle vil se Den Gyldne Bro, som er fantastisk, men det her er noget for sig.
Jeg kan mærke det.
Det er, som om jeg…
bliver transporteret til et andet tidspunkt og sted.
Det er ikke bare en turistattraktion. Det…
Det er en oplevelse.
Jeg er enig.
Tænk, at jeg siger det, men jeg vil have mere af det her.
Jeg vil have oplevelser. Jeg vil ikke følge guidebogens slagne vej.
Er Amanda Riley… impulsiv?
Lad os se.
Skal vi?
-Godmorgen, medrejsende. -Hej.
-Ændring i rejseplanen. -Hvor skal vi hen?
Vi tager en afstikker.
Hos Saigon Silver Star tager vi vores kundeforslag alvorligt.
VURDERING AF TUR HEMMELIG AFSTIKKER… VI FÅR SE.
Velkommen til et meget specielt sted…
Thon Chang, vores families hjemby.
Vi går resten af vejen.
-Godt. -Jeg glæder mig.
Jeg sagde ikke, at vi kom.
Det gjorde jeg.
Og fastslår, at du er yndlingsbarnebarnet.
CHANG
-Hvem er han? Kender ham ikke. -Så lang tid er der da ikke gået.
Giv mig et kram.
Du godeste. Det kilder!
-Du trænger til at blive klippet. -Rart at se dig, bedstemor.
Bedstemor!
Mit gode barnebarn. Det, der kommer på besøg.
Jeg har travlt med arbejdet.
Samme her, men jeg har tid til at besøge hende og se Jagten på drømmekvinden.
Hun siger, jeg kunne deltage.
Tilmed da hun gik på universitetet i Australien, ringede hun hver dag.
Fedterøv!
Venner, dette er vores bedstemor. I kan kalde hende Ba Noi.
Velkommen.
Det er en ære for os at være her.
Var det en sætning?
Det var godt.
Du kan lide hende der, ikke? Endelig kommer du for at få godkendt en pige.
Hold nu op, bedstemor. Vi har gæster.
Sinh og jeg er i familie med alle i Thon Chang.
Hvilket forenkler det med sovepladser. Brian og Maya, I sover hos onkel Hoa.
Robin, Sam og Dom, I sover hos tante Diem.
Alex, du er…
Fortæl Google Translate-pigen, at hun kan sove i mit hus.
Amanda, min bedstemor vil have, at du skal bo hos hende.
Herligt.
Ja, det her er godt. Det hedder "Kho Bo."
-Kho Bo? -Kho Bo.
Smag på det. Bare lidt. Det er måske lidt krydret.
-Ja. Gør du det? -Ja.
BESKEDER
Du lytter sikkert ikke til denne besked,
men hvis du nu gør det, vil jeg bare sige, at jeg er en idiot.
-Jeg klokkede virkelig i det. -Hej.
-Hvordan går det? -Hej.
Godt.
Så…
Da du sagde en afstikker, spøgte du ikke.
-Men det er det værd, ikke? -Helt sikkert.
Det er alt, hvad jeg forestillede mig om Vietnams landområder.
-Og der er sært nok hurtig wi-fi. -Bedstemor elsker at spille Candy Crush.
Landsbylivet har ændret sig i min tid.
Men mange af de gamle skikke er de samme.
Mange kender kun Vietnamkrigen, men det er kun en lille del af vores historie.
Helt sikkert.
Hvor længe skal vi være her?
Indtil Tet om to dage. Man tager hjem til sin landsby og fejrer det nye år.
Din bedstemor er glad for dit og Anhs besøg.
Anhs besøg, ja. Mit? Og hun holder mig hen i uvished som straf.
Ba Noi er en hård negl.
-Du er bange for hende, ikke? -Ja, 100 procent.
-Hun gør, men bider ikke. -Men hendes gøen er skræmmende.
Hvad? Skal jeg beskytte Amanda Riley?
Beskytte mig mod Ba Noi? Tror du, du har det, der skal til?
Ærlig talt, nej.
Sinh! Jeg rydder ikke op alene. Kom, og hjælp. Nu!
Så tæt på den søde frihed.
-Undskyld. -Godnat, Amanda.
Godnat, Sinh.
Sov godt.
Ba Noi er en morgenfugl. Jeg troede, du var oppe.
Er de til mig?
Ja. Vi renser det gamle år, inden det nye kommer. Ny start.
Du ville væk fra den slagne vej.
Wow.
Så sejt.
-Ja? -Wow.
Ba Noi minder mig meget om min bedstemor. Hun var… også en hård negl.
-Det er altså der, du har det fra. -Jeg er ikke så stærk, som hun var.
Hun døde for to jule siden nu.
Beklager.
Du savner hende, ikke?
Til dette Tet… send en besked til hende.
Hædr hende.
-Det ville hun sikkert blive glad for. -Ånderne lytter altid.
Hvad er det?
Vi brænder offergaver til vores forfædre for at få deres velsignelse.
Hej. Jeg har fået Ba Nois indkøbsseddel.
Lad os køre.
Hvad? På den der?
Den har ingen airbags, døre eller noget, der forhindrer os i at ramme vejen.
Så må du holde fast.
Wow. Hvad er det?
Bambusskud.
Kan man spise det? Jeg mener, det ser rigtig sejt ud.
Det smager godt.
Denne afstikker giver mig nye idéer.
Nå. Hvordan?
Min onkel går på pension. Jeg vil overtage bureauet.
Jeg vil føre Saigon Silver Star i en ny retning.
Udfordre de rejsendes opfattelser. Give dem uforglemmelige oplevelser.
Jeg synes, at det er en god idé.
Nå? Synes du det?
Ja. Jeg nyder det i fulde drag.
Samme her.
Har din onkel nogen sinde nævnt… ?
Vent. Jackfrugt. Ba Noi dræber mig, hvis de bliver udsolgt.
At han måske sælger bureauet?
Godt.
VURDERING AF TUR
INTET VED DENNE TUR ER, SOM JEG FORVENTEDE.
SINH ER DETTE REJSEBUREAUS HJERTE.
Hej. Jeg kom bare for at se, om du var okay.
Ja. Ja, tak.
Hej.
Jeg vil tale med vores gæst.
-Har du i sinde at afhøre hende? -Nej. Spørg.
-Hun vil have mig til at oversætte. -Ja. Ja, værsgo.
Hvad sagde hun?
Spørg hende, om hun har et godt øje til vores Sinh.
Du må ikke le. Det er vigtigt.
Hun vil vide, hvad du vil med Sinh.
-Er du single? -Spurgte hun virkelig om det sidste?
-Nej. Det gjorde jeg. Jeg er nysgerrig. -Godt.
Ja, jeg er single.
Og hvad Sinh angår… Han er…
Han er så intelligent, sjov og sindssygt flot,
men jeg bor i Californien,
så min hensigt er at være hans ven.
Hvad sagde hun?
Hun siger, at han er flot…
men hun vil kun være venner med ham.
Jeg tror ikke på hende!
Denne pige får Sinh til at smile. Jeg kan lide det, når Sinh smiler.
Ja. Hun tror ikke på dig.
Du får hendes barnebarn til at smile, og hun elsker det, når han smiler.
Du kan godt lide ham, ikke?
Jeg… Jeg ville bare ønske, at det ikke var så indviklet.
Hvorfor skal det være det?
Denne rejse udviklede sig meget anderledes, end jeg havde forestillet mig.
-Jeg håber ikke, det bliver vores sidste. -Hvorfor siger du det?
Min far vil sælge rejsebureauet. Et amerikansk firma er interesseret.
Ingen ved det, end ikke Sinh.
Men burde han ikke få det at vide?
Jeg fortæller ham det efter turen.
I morgen er for stor en dag.
Godt.
Lyt efter et bank på døren i morgen.
Det er vigtigt, hvem ens første gæst er på Tet.
Det forudsiger ens skæbne i det nye år.
Det er et stort pres på et bank på døren.
Vores traditioner er ikke at spøge med. Godnat.
IKKE ET ORD I TO DAGE. STADIG I LIVE?
JEG MENER, AT VI SNART BØR INDSENDE VORES TILBUD. GIV MIG BESKED
Godt nytår.
Er du her for at forudsige min skæbne i det nye år?
Nej. Jeg skal tale med Ba Noi.
Skal jeg hente hende?
Hun lytter sikkert ved døren.
Okay, de serverer mad, så jeg går ud.
Vi tales ved. Farvel.
Okay, vi er legitime venner nu, så hvem streamer du konstant til på Facebook?
Det er faktisk min bedstefar.
Han kan ikke rejse, og han ville gerne se Vietnam,
så jeg viser ham det.
Han og hans venner på plejehjemmet er afhængige af mit eventyr.
De er faste seere, så jeg ved det ikke.
Jeg ved, det er fjollet, men han betyder meget for mig.
Det er utroligt fedt.
Tak.
Du ser smuk ud.
Jeg kan stadig ikke tro, vi er her.
Beklager, vi ikke kom af sted på flere ture.
Jeg var ligeglad med, hvor vi var, så længe vi var sammen.
Nu og for evigt.
Det er godt at have dig hjemme.
Skal jeg gøre det til en vane?
Nå… Hvad siger du så?
Jeg tror, du får et heldigt år.
Ja!
Stop. Stop!
Jeg smager på det.
Kom så, bedstemor! Ja!
Den middag med din familie var så speciel. Tak.
Jeg anede ikke, at denne tur kunne byde på noget lignende.
Som sagt…
Når man åbner sig for nye muligheder, fører livet en overraskende steder hen.
Jeg føler, at denne rejse har forandret mig.
-Det tager jeg æren for. -Det burde du.
Vi har smidt guidebogen ud, og jeg elsker det.
Færdig med at følge reglerne?
Jeg ville ikke gå så vidt.
Men det er så vigtigt at være spontan,
smide sine planer ud og følge sit hjerte.
Hør her. Sandheden er, at…
Jeg…
Jeg valgte ikke denne tur tilfældigt.
Og der er noget, som jeg gerne vil sige.
Noget, som jeg er nødt til at sige.
Er det "kys mig?"
Jeg…
Ja, kys mig.
-Farvel. -Tak, fordi I tog jer så pænt af os.
I er så venlige.
Sådan en smuk…
Tak for din gæstfri.
Nå…
Jeg håber, du kommer tilbage igen.
-Hvad betyder det? -Hun håber, du besøger hende igen.
Det håber jeg også.
Tak.
Pas godt på dig selv.
Ba Noi.
Nu skal du ikke klokke i det.
Det gør jeg ikke.
-Var det ikke fedt? -Det var vildt.
Jeg kan bedre lide den her.
VURDERINGEN AF TUR LAV INTET OM.
Vi er I Hanoi om et par timer.
I kan slappe af og udforske byen, når I har tjekket ind.
I aften skal vi i Thang Long Vanddukketeater. Ja.
-Ja! -Efterfulgt af autentisk gademad.
-Fedt. -Vi henter en ny rejsende på hotellet.
Flere venner.
HANOI
Nej, værsgo.
-Har I lyst til… ? -Ja, den klarer jeg.
Okay, vi ses snart.
VI SKAL INDSENDE VORES TILBUD NU!
Hvad?
JA ELLER NEJ?
AMANDA JA! HELT SIKKERT.
Helt sikkert.
Halløj.
Overraskelse!
-Hej. -Kender du Amanda?
Det gør jeg.
Amandas venner er vores venner.
Tak.
Teknisk set er jeg ikke en ven. Jeg er hendes kæreste.
Ekskæreste. Vi slog op.
Ja, det gjorde vi. Vi slog op. Det er derfor, jeg er her.
Jeg vil generobre dig.
Hvordan fandt du mig?
-Jeg fulgte mit hjerte. -Nej. Helt ærligt.
Jeg ringede til rejsebureauet.
50.000 bonuspoint senere havde jeg en flybillet og en plads i bussen.
Jeg er kriminalteknisk revisor. Finansverdenens James Bond.
Ja. Nu, hvor vi taler om James Bond,
er jeg undercover for at vurdere rejsebureauet,
så nævn ikke over for de andre, hvorfor jeg er her.
Nej, selvfølgelig. Det er så varmt.
Tænk, at suppe er så populært.
Og hvad med det boho-hotel? Det er atypisk for Tourista.
Det er hyggeligt. Det bliver måske typisk for Tourista for fremtiden.
Så… Hør her. Der er…
Der er tydeligvis en elefant i rummet,
og jeg har brugt alt for meget tid på at ignorere den elefant.
Vent, er jeg elefanten?
Nej, du er… Nej.
Elefanten er…
Jeg… Undskyld. Jeg har alt for travlt.
Jeg er lige kommet, og du er sikkert stadig vred på mig.
Godt gættet.
Du skal bare vide,
at jeg har tænkt meget på…
at ride ud i solnedgangen med dig, så…
På vores kolossale elefant, selvfølgelig.
Tænk nu bare over det, ikke?
Hvad er John?
Han er her, som i "her".
Det er sådan et superdåneværdigt øjeblik.
Det er vel lidt romantisk.
Lidt romantisk? Det var ikke det hjerteflimrende svar, jeg forventede.
Ja, fordi…
Fordi jeg har mødt en anden. Sinh.
Nu bliver historien endelig god. Den var ikke kedelig før, bare en…
"Min ven blev forladt og tog på ferie"-historie.
Nu er det dig og to lækre mænd i et trekantsdrama, og det er i Vietnam.
-Jeg tror, at den løber af med dig. -Det er en sjovere historie at fortælle.
Jeg fortæller den ikke til nogen. Men hvad vil du gøre?
Jeg… Jeg ved ikke.
Sinh er så eventyrlysten og spændende.
Men John og jeg har det så behageligt sammen.
-Kedeligt. -Og Sinh bor i Vietnam.
John bor i Ohio, hvilket vel stadig er det samme land.
-Er det det? -John og jeg var sammen i så lang tid.
Hvad nu hvis Sinh bare er en ferieromance?
Og ikke en virkelig en? Hvad sker der, når han opdager mit forehavende?
Apropos det, indsendte jeg et tilbud til Saigon Silver Star Tours.
Vent lidt. Er det derfor, du er på kontoret klokken 02.00?
Du godeste. Du ved, at jeg bor her. Vagten kalder mig mor.
Okay, mor.
Sig til, når Saigon Silver Star-aftalen er i hus. Vi er det rette selskab for dem.
Hvis vi får den i hus, så gør jeg det.
Godt.
Held og lykke derude. Vi tales ved.
BILLETTER
Vanddukketeater har en flere århundreder lang historie i Vietnam.
Når rismarker blev oversvømmet, underholdt landsbyboerne sig selv med dukketeater.
Nå… Sinh, ikke?
-Jo. -I ved så meget om Vietnam.
Jeg ved intet om Los Angeles.
Det er vores job. Hvad arbejder du med?
Kriminalteknisk revision. Det er indviklet.
Du undersøger svindel og underslæb
og analyserer finansoplysninger til brug i retssager.
Der kan du se. Ikke så indviklet.
Okay, lad os gå.
-Godt. -Tak.
Halløj.
-Jeg vil forklare det med John. -Du skylder mig ikke en forklaring.
-Vi kyssede. Så det gør jeg. -Vi kyssede, ja.
-Det betød noget for mig. -Også for mig.
-Så det overrasker mig, at din eks er her. -Samme her.
Showet begynder. Lad os gå ind og sætte os.
Jeg elskede ilden og dragerne. Jeg forstår ikke, hvordan de gør det!
De dukkeførere var geniale!
Det var så smukt, og musikken var vidunderlig, ikke?
-Jo! -Skat, har du smagt det?
Du godeste. Det smager fantastisk.
-Det ser godt ud. -Det er godt.
At spise sådan her, når jeg allerede…
Jeg brækker mig ikke.
Godt.
Sinh.
Sinh?
-Min far har solgt rejsebureauet. -Har han solgt Saigon Silver Star?
Til hvem?
Til et amerikansk firma, der hedder Tourista.
-Amanda, hvorfor sagde du det ikke? -Hvordan skulle hun vide det?
Undskyld. Nej, jeg…
Jeg er…
Jeg er rejsekonsulent hos Tourista, og det her er ikke det, som det ligner.
Det er det, men det er det ikke, og jeg kan forklare det, så…
Sinh?
Sinh!
Var det bare forretning?
Ja, det begyndte sådan, men jeg har oplevet mit livs rejse.
Jeg vil have, at andre skal opleve det.
Hvorfor skulle jeg tro på dig nu? Hvad?
-Jeg føler mig som en idiot. -Nej, jeg er en idiot.
Jeg ville sige det, men…
-Jeg vidste ikke, om det ville lykkes. -Stop. Bare stop.
Hvilken forskel gør det nu?
Bortset fra Tourista-dramaet var det så sjovt i går.
Dukkerne og den skøre mad på de små stole.
Alt er så autentisk og nuttet her.
Men det bedste var at være her med dig,
hvilket er heldigt for mig,
for Reed skal kun bruge mig indtil årets udgang.
Så vi kan have et langdistanceforhold indtil da.
Så kommer jeg tilbage til Los Angeles, og så kan vi begynde at se på huse,
som du altid har ønsket.
Gå på husjagt?
Det er noget af en kovending. For to uger siden glædede du dig til at holde pause.
Ja, nej… Jeg ville betale en formue for at kunne trække det tilbage.
Men det kan du ikke, og det bør du ikke, fordi vi er, hvor vi er.
Netop. Her.
Det er sjovt. Tanken om ægteskab skræmte mig i den grad,
at jeg flygtede hele vejen til Ohio for at undgå den, men så indså jeg,
at hvis det er så vigtigt for dig, så bør jeg ofre mig.
Men det bør ikke være et offer, John.
Hvis du ville være sammen med mig, havde du bedt mig om at flytte til Ohio.
Hør her. Da du forlod mig, for jeg vild.
Jeg havde det så behageligt i vores lille verden, at jeg ikke kiggede uden for den.
Og ligegyldigt, hvor corny det lyder, har denne tur lært mig,
at jeg faktisk ikke for vild, men… bare ikke var, hvor jeg skulle være.
Det…
Det føles, som om du kunne have sagt det i en e-mail.
Muligvis, ja, men…
Jeg er så glad for, du er her.
Det er jeg virkelig.
For jeg vil ikke føre denne samtale med dig gennem en dør
eller via e-mail, fordi fem år fortjener mere end det.
Ja. Ja, det gør det.
Godt. Jeg…
Jeg bør… vel booke et fly hjem,
og gøre det i en fart, du ved,
så jeg ikke havner i midtersædet i 20 timer.
-Pas godt på dig selv, John. -I lige måde.
Undskyld, jeg ikke fortalte dig, at min far ville sælge rejsebureauet.
Er du vred på mig?
Jeg var en kylling.
Det ligner dig ikke.
Jeg frygter også for mit job.
Jeg troede, det ville gå væk, hvis jeg ignorerede det.
Godt.
Det ligner dig.
Jeg føler, at jeg mister alt. Jobbet, jeg elsker.
Mine drømme for bureauet.
Amanda.
Hvorfor giver du så let op?
Jeg troede, at det nye år ville bringe væsentlige ændringer, men…
Jeg er nødt til at få styr på mine tanker.
Jeg kan godt forstå det. Jeg kører gruppen i lufthavnen i aften.
Tak.
Det var helt utroligt.
Ba Noi, bedstemoren, fik mig til at skrubbe røgelsesholdere…
Jeg er ikke med.
Du gjorde rent hos en fremmed, men det er den bedste tur, du har været på?
Ja. Uden tvivl.
Jeg følte, at jeg virkelig var en del af det hele.
Som om vi fik en meget autentisk, kulturel oplevelse.
Jeg kunne mærke, at hele gruppen havde det på samme måde. Vi blev…
Vi blev forandret og forbundet af det.
Jeg ved bare, at vores kunder vil føle det samme.
Sinh er den oplagte leder for os i Vietnam.
-Mona, er du der stadig? -Det lyder perfekt.
-Vi bør gøre det. -Ja! Mener du det?
-Ja. -Tak.
Tak, Mona.
Nej, jeg takker dig. Men det, jeg vil gerne vide, er…
John er ude af billedet. Hvad så med din rejsefører?
Det finder jeg ud af. Jeg holder dig orienteret.
Må kraften være med dig.
I har en time, før vi tager i lufthavnen.
Pas på jer selv, og så mødes vi her.
Undskyld, hvor er Sinh?
Han er rejst. Han ville væk.
Hvor tog han hen?
Han tager op til sin far.
Han tager sovebussen, men… Han efterlod det her til dig.
Kan jeg nå at indhente ham?
Bussen kører om 30 minutter i den anden ende af byen.
Men hvis nogen kan få dig derhen, er det mig.
Ja!
Operahuset ligger der.
Tak.
Du kan nå det! Løb!
Sinh!
Du spøger ikke med i din "gå sin vej"-teori, hvad?
Undskyld, jeg løj.
Jeg kom til Vietnam for noget, jeg troede, jeg ville have.
For at være den person, jeg troede, jeg skulle være.
Men du lærte mig en helt ny måde at leve på.
Du lærte mig en ny måde at være mig på.
Tourista bliver Saigon Silver Stars partner. Du skal drive bureauet.
Sammen med Anh, selvfølgelig, for vi er enige om, at hun er chefen.
Tak for tørklædet.
Du ser sikkert godt ud i det. Men jeg måtte betale den fulde pris.
Hvad ønskede du i Hoi An?
Et lykkeligt liv.
-Hvordan vil du få det? -Jeg tror, jeg kender en.
Tekster af: Martin Speich