Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Jó napot! Amanda Riley vagyok a Tourista World Traveltől.
Igen, minden rendben lesz, Mrs. Smith.
Igen, megértem. Igyekszünk mielőbb elintézni.
Ha krízis van, úgy hiányzik a cigi!
Bingó! Mrs. Smith küldött egy fotót.
Nocsak! Mit látnak szemeim?
TERVEZZE MEG VELÜNK ÁLMAI ÚTJÁT
De most komolyan,
mit kellene látnom?
Megvan.
SZESZNASZÁD
Mrs. Smith, szerencsés napja van. Tudjuk, hol vannak a férjével.
Igen. Rossz bulihajóra szálltak fel.
Igen, végül is hasonlítanak egymásra a csoportpólók.
Igen, azonnal odaküldjük önökért a csoportot.
Itt nem lehet unatkozni.
Szép volt, Amanda!
A másik hétfői krízisünk: Vietnám.
Rajta van az idei év „tíz legjobb álomnyaralás” listáján.
Folyamatosan utasokat veszítünk, mert egyetlen turistabuszunk sincs ott.
Még.
- Kíváncsivá tettél. Mid van? - A Saigon Silver Star.
Egy kis családi utazásszervező. Lehet, hogy eladják.
Nem túl ismertek, de fantasztikus értékeléseket írnak róluk.
Kit küldünk oda, hogy kiderítsük, megéri-e megvenni?
Téged küldenélek, de úgy érzem, elfoglalt leszel.
Elfoglalt?
John hívott, hogy ma időben menj haza, és ne túlóráztassalak.
Akar valamit. Kértem neked időpontot négyre a körmöshöz.
A körmöshöz? Nem értem, mi van.
Nem érted? Ezer éve együtt vagytok.
Az azért túlzás. Csak öt éve. Az még nem olyan sok.
És hirtelen kitalálja, hogy korán menj haza.
Nyilvánvaló, hogy el fog jegyezni.
Kilenc házasság után felismerem a jeleket. Higgy nekem!
Melyik szín illik életem egyik legizgalmasabbnak ígérkező estéjéhez?
- Különleges alkalomra kell? - Annak ígérkezik.
A kezedet mutatod.
A főnököm szerint ma este megkérik a kezem.
Nahát! Izgalmas.
Azt hiszem, azt hittem… Nem is tudom, mit hittem,
de úgy éreztem, hogy sosem jön el ez a nap, érted?
John és én is a karrierünkre koncentráltunk.
- Van állása? Menő. - Igen.
Könyvelő.
Egy összetett adócsalási ügyön dolgozik.
Az én pasimnak is volt része ilyenben. De nem könyvelőként.
El akarod mesélni?
- Nem. - Oké.
A bíróság megtiltotta.
És a főnökeim szerint hagynunk kell a vendéget beszélni.
Mesélj a románcodról!
Az első randink egy festős-borozós este volt.
Kuponnal fizetett, ami menő volt.
Napraforgókat festettünk.
Kiderült, hogy a festés egyikünknek sem megy,
borozgatásban viszont nagyon jók vagyunk.
Akkor lett egyértelmű, hogy ő az igazi, amikor elvállalta az adóbevallásomat.
Adóbevallás. Szexi.
Így fejezi ki az érzéseit.
Hűha!
Tehát igazi felnőtt férfi.
Pontosan.
És olyan kellemesen érezzük magunkat együtt.
Nagyon jó vele.
Nem hiszem el, hogy egy év múlva férjhez megyek.
Utazási irodában dolgozom,
szóval remélhetőleg tökéletes nászutunk lesz,
aztán szépen hozzászokunk az új életünkhöz.
Talán még házat is veszünk.
Atyaég!
Választottál már színt?
Ja, tényleg.
Legyen piros?
A piros kifejező. Tüzes. Kinek ne tetszene?
Vagy lehetne valami más. Inkább…
Mondjuk, kék.
Valami kölcsönvett, valami kék.
Elvesztettem a fonalat.
Ez csak egy mondás. Nem számít.
Ez lesz az. Igazi klasszikus.
Most is ezzel van kifestve.
Pontosan. Semleges és megbízható.
Minden ruhához illik. Ez a szín a női szárnysegéd.
Oké.
Köszönöm, hogy meghallgattál!
Nincs mit.
Ez csak mellékállás. Amúgy életvezetési coach vagyok.
Az a szenvedélyem, hogy segítsek másoknak megtalálni a sajátjukat.
Biztosan nagyon ügyes vagy,
de úgy érzem, végre sínen van az életem,
és csak még jobb dolgok jönnek.
- Hagyd abba! - Bocsi.
Vigyázzon!
John?
Nem, csak egy borzasztóan jóképű betörő, aki épp kifosztja a borhűtőt.
Szerintem a pasim nem fog örülni ennek.
Meg kellene hívnod.
Annyi szusit hoztam, hogy az összes pasidnak jut belőle.
Mona mondta, hogy ma mindenképp korán jöjjek haza.
Mit ünneplünk?
Bort?
Kérek.
Egészségedre!
Üljünk le!
Amanda Riley!
Jelen.
Nem semmi. Öt év.
- Túléltük. - Igen. Hosszú utat tettünk meg.
Igen. De még egyáltalán nem kopott el az abroncs a keréken.
- Bizony. - Mert jó masszív.
- Nagyon masszív. - Ilyennek látom a kapcsolatunkat.
Olyanok vagyunk, mint egy megbízható amerikai kocsi.
Nem esett le az ára. Értékálló darab.
Rossz metafora. Ideges vagyok. Bocsi!
Jól csinálod, szívem.
- Amanda! - Igen.
Olyan…
sokféle baromfi létezik…
John, itt megállítalak, jó?
Te nem vagy a nagy romantikus gesztusok embere,
úgyhogy…
Megkíméllek a kínlódástól, és a válaszra ugrom.
Igen.
Igen?
Arra mondtam igent, amire akartam?
Ohióba költözöl?
Reed felhívott pár napja.
- Reed? - Az egyetemi szobatársam.
Van egy nagy cége Ohióban.
Felkért az igazságügyi könyvszakértői osztály élére.
Ez óriási lehetőség nekem.
Szóval gyakorlatilag igen, „elköltözöm”,
de nem tudom, mennyi időre, vagy hogy mi lesz,
és nem fogom azt kérni tőled, hogy várj rám.
Szünetet kérek. Ennyi.
Semmi más nem változik. Mi sem.
Ezt akartam a masszív kocsis monológgal.
Egyébként nagyon szépek a körmeid.
Az öngondoskodás fontos, ha egyedül vagy.
Nem mintha egyedül maradnál, de tedd meg magadért!
Oké. Amanda…
Elismerem, hogy ezt kezelhettem volna egy kicsit másképp,
és sajnálom, csak…
Tudod, hogy szorongok a konfrontációtól.
Amanda, ne haragudj! Tényleg nem akartalak megbántani.
Szeretlek.
Szünetet akar?
- Amanda Riley-t nem lehet félredobni. - Nem hát.
- Amanda Riley-t nem lehet jegelni. - Nem az ő stílusa.
Amanda Riley-t nem lehet elhalasztani,
mint egy fura műtétet, amiről senki sem mer beszélni.
Ez furcsán konkrét, de figyelek.
El kell utaznod.
Elküldünk Vietnámba.
Ja. Elmegyek egy álomnyaralásra, miután dobtak.
Igen. Felfedezel egy csodás országot,
hogy elfelejtsd, hogy ezer darabra törték a szíved.
Te leszel a beépített titkos vásárlónk.
Holnapután indul egy út Ho Si Minh-városból Hanoiba
a tt, a vietnámi újév alkalmából.
Újév.
Új év, új én.
Felteszem a céget a térképre Vietnámban, hogy ott is számoljanak velünk.
- De jól talpra álltál! - Kamuzok.
Összeállítottam a tökéletes vietnámi útitervet.
Az összes helyszín, ami az ötcsillagos élményhez kell.
Te leszel a szemünk és a fülünk.
Milyen céget vennénk meg?
Szedd össze magad, és mutasd meg a világnak, ki az az Amanda Riley!
ÚTIKÖNYV A SZERELEMHEZ
HOL VAN A POGGYÁSZKIADÁS?
Helló!
Tudod a bőröndömet?
Bőrönd.
Aminek fogantyúja…
- Amik mennek körbe-körbe. - Ja, a poggyászkiadás.
Igen!
Tudsz angolul.
- Igen. - Nyilván.
Vártam, mi lesz a vége.
Saigon Silver Star.
Sinh vagyok. Sinh Thach, az idegenvezetőd.
Kezdhetted volna ezzel.
Valóban.
Akkor biztos,
hogy ez nem a te csomagod?
Következő!
ELVESZETT POGGYÁSZ
Egyébként erre van jobb megoldás.
Ismerek valakit, aki ismer valakit.
Ismersz valakit, aki ismer valakit, aki…
Előkeríti a táskádat.
Nem szükséges.
Jobb lesz, ha rábízzuk a szakemberekre.
Oké.
Következő!
Jó napot! Amanda vagyok, és ön?
Igen.
Nagyon profi. Biztos mindig ön a hónap dolgozója.
Ezt miért mondtam? Úgy fest, hogy elveszett a táskám.
Egy ezüst színű, görgős bőrönd,
és minél előbb vissza kellene kapnom…
Majd telefonálunk.
Rendben. Remek. Mikor? Egy vagy két óra múlva…
Következő!
Nagyon köszönöm!
Igen.
Értem.
Jó napot!
Szia!
Szia! Ideje volt. Már majdnem letettem rólatok.
Ő az unokatesóm, Anh.
Az ő apjáé, a bácsikámé a Saigon Silver Star.
Akkor végül is te vagy Sinh főnöke.
Bejön a stílusod.
- Nincs bőröndöd? - Úgy néz ki, elhagyták útközben.
Ne aggódj! Sinh ismer valakit.
Hallottam hírét.
Tipikus tömegturizmus.
Magukra vessenek.
Ők nem fogják megtapasztalni az igazi Vietnámot.
Hát igen.
- Ti is hoztok vizet az utasoknak? - A szállodában lesz.
Útközben átvehetjük az útitervet?
Te csak lazíts és nézelődj! Sinh mindent elintéz.
Oké, és te mit csinálsz?
Ami a legjobban megy.
Vezetek.
HO SI MINH-VÁROS
Köszönöm!
Nahát, de szép kilátás!
A tetőről még csodásabb. Hétkor ott lesz az ismerkedő estünk.
Átbeszéljük az útitervet? Olyan sok látnivaló van!
A Notre Dame, a Saigon Központi Postahivatal…
Lassíts! Az útitervről én döntök.
Ez egy szervezett út. Neked nincs dolgod.
Akkor rá sem pillantasz a gyönyörűen elkészített programomra?
Felcímkéztem.
Jó.
- Hozzak valamit, amíg várjuk a bőröndöt? - Meglátjuk, hogy megjön-e.
Látom, nem bízol benne.
Jól gondolod. Egyáltalán nem,
ezért teszem mindig a kézipoggyászomba
a kozmetikumaimat és egy tiszta felsőt.
- Nem semmi. - Mit mondjak? Cserkész voltam.
Mentás vagy kókuszos keksz?
- Nyilván kókuszos. - Kókuszos?
- Igen. - A mentás a tuti!
Micsoda? És én buta azt hittem, lehetünk barátok.
Honnan tudsz ilyen sokat a cserkészekről?
Gyerekkoromban sokáig az USA-ban laktunk.
Sok mentás keksz fogyott.
A tetőn találkozunk. Ja, és fontos, hogy semmiképp ne aludj el!
Mindenáron küzdd le! Csak így lehet túlélni az időeltolódást.
Oké.
Cserkészbecsszó.
Ne aludj!
Valaki csak elaludt.
Tudom, hogy nem kellett volna.
Utána a saját nevemre sem emlékeztem.
Ezen segíthetek. Amanda Riley.
És egy italt is hozok. Annak tudod a nevét?
Fehérbor?
Ott van a csoport.
Helló! Amanda vagyok.
Szia! Én Sam vagyok, ő a feleségem, Dom, ő pedig a lányunk, Robin,
valamint a telefonjuk.
Hahó! Elnézést! A fél világon átrepültünk, hogy itt lehessünk.
Én nem nyomkodhatom a telómat, de anya igen?
Mamának igaza van. Ez egy családi nyaralás.
Köszönöm, kedves feleségem, aki még mindig dolgozik az asztal alatt.
Elnézést! Esküszöm, civilizáltak vagyunk.
Szolidaritásból én is elteszem.
Jó estét! Épp élőzök.
- Helló! - Helló!
Nézd! Egy korodbeli srác.
Ő használhatja a telefonját.
Alex vagyok. A teló a vloghoz kell.
Vannak, akik Facebook Live-on keresztül követik a kalandomat. Sziasztok!
Alex, gyere, ülj le hozzánk! Mesélj magadról!
Kihagyok egy évet,
aztán agrármérnök szakos leszek az Iowai Egyetemen.
- Hajrá, Cyclones! - Hű!
Szép jó estét!
- Üdv! - Üdv!
Elnézést a késésért!
- Valaki véletlenül elbóbiskolt. - Beismerem!
Brian és Maya Conway vagyunk.
- Üdv köztünk! - Üdv!
- Örvendek. - És mi szél hozott titeket Vietnámba?
Itt töltjük a nászutunkat.
A nászutatokat? Ez nagyon romantikus.
Negyven éve házasodtunk össze, de akkor csórók voltunk,
most viszont, hogy nyugdíjba mentünk, belevágtunk.
Jobb későn, mint soha.
És téged mi szél hozott Vietnámba?
El kellett szabadulnom.
Azért, mert… Értitek?
Nemrég szakított veled a pasid, ugye? Mi az?
Ezt meg miből gondolod?
Egyedül utazol, odafigyelsz arra, hogy mit iszol.
Tuti, hogy egy bolond pasi hagyott téged kicsúszni a kezéből.
Csak nagyon rám fért egy nyaralás, értitek?
Hogy elszabaduljak a munkából.
Mivel foglalkozol?
Van egy ötletem. Poén lesz.
Mi lenne, ha nem beszélnénk a munkáról, és a végén megtippelnénk, ki mit csinál?
- Nem beszélünk a melóról. Ez tetszik. - Oké.
Biztos tilos beszélned róla.
Figyelsz a részletekre.
Elég sokat utaztál.
Hadd találjam ki!
Bérgyilkos vagy.
Kém.
- Sikkes szökevény. - Sem megerősíteni, sem cáfolni nem tudom.
A végén úgyis kiderül.
Mindenkit üdvözlök a családomban, a Saigon Silver Star családban!
Szerencsések vagytok, mert a ttre érkeztetek,
ami, ha olvasnátok az útikönyvet, mint ez a…
Akkor tudnátok, hogy ez a vietnámi kultúra legfontosabb ünnepe.
Így van. Magunk mögött hagyjuk az elmúlt évet,
és nyitunk az új lehetőségek felé.
Van valami hagyományos vietnámi pohárköszöntő?
Azt mondjuk, hogy „mot, hai, ba, yoo”,
vagyis „egy, két, há’, igyunk”.
Mot, hai, ba, yoo!
Egészségetekre!
Találd ki, mi jött meg!
Komolyan? A bőröndöm, ugye?
- A bőröndről beszélsz? - Igen.
Köszönöm!
Megmondtam.
Mr. Saigon Silver Starnak van pár trükk a tarsolyában.
Sem megerősíteni, sem cáfolni nem tudom.
Aztán próbáltam elmutogatni a poggyászszalagot,
ami amúgy nehezebb, mint gondolnád,
mire elárulta, hogy tökéletesen beszél angolul.
Megállás nélkül erről a Sinh-ről beszélsz.
Cukorfalat a pasi?
Felnőtt nő vagy. Miért használsz ilyen szavakat?
Jó, hagyjuk!
Csak izgatott vagyok amiatt, hogy újra nyeregbe szállsz
a szakítás után.
Jó, rendben. Nagyon jóképű,
de Sinh, vagyis a családja a Saigon Silver Star tulajdonosa,
úgyhogy nem jó jelölt nyaralós kalandhoz.
Ne légy ilyen prűd!
Na de avass be!
Ma délelőtt biciklis riksával fogunk várost nézni.
Te jártál jobban. Én épp egy utast próbálok kihozni egy párizsi börtönből.
Miféle dilis áll neki lopni a Louvre-ból?
Sok sikert!
Az igazi választ nem kaptam meg.
Miért Vietnám?
Ez az első számú turistacélpont.
A nyilvánvaló top tízes listán túl miért éppen Vietnám?
Hát jó.
Egész délelőtt össze leszünk kötve.
Össze is ismerkedhetünk.
Magánéleti problémáim vannak, és ki kellett szakadnom a hétköznapokból.
Az utazás jó erre. Kirángat a komfortzónánkból.
Igen. Régebben sokat utaztam a munkám miatt,
de most már többnyire az irodában ülök.
- Jól vagy? - Igen.
Egyébként elárulom,
hogy utánanéztem a ttnek.
- Ne! - Nem.
Tedd el a könyvet!
- Miért? - Turistacucc.
- Az vagyok. - Nem. Utazó vagy.
Mi a különbség?
A turista menekül az élet elől, az utazó meg akarja élni.
Miért baj, ha néha el akarsz menekülni?
Nem tudni, meddig tart az élet. Miért pazaroljuk el?
Inkább élvezzük ki!
Az ilyen piacok igazi kereskedelmi központok Vietnámban.
És a közösségi élet origói.
Itt minden kapható, a helyi műtárgyaktól kezdve
a legújabb divaton keresztül a friss halig.
Ki szeret vásárolni?
Én.
Ajándéktáskák!
De jó!
Tessék!
Ma tuti elkap a gépszíj. Kösz a zsét, anya!
Micsoda? Mennyi pénzt adtál neki?
- Köszi! - Nem tudom.
Mennyi az a tízmillió đng?
Mi? Ez nevetséges.
ÉRTÉKELÉS VÍZZEL KELLENE FOGADNI A VENDÉGEKET!
A VÁSZONTÁSKA JÓ ÖTLET.
Finom?
Na, akkor kóstolok.
Nagyon fincsi.
- Alex, ez meg micsoda? - Szagold meg!
Finom.
Durián. Nagyon népszerű Ázsiában.
Az aromájáról híres.
Nagyon érezhető.
Ha látnád az arcodat! Visszatekerjem?
Kérlek, ne!
Büdös, de az íze nagyon jó.
Tényleg finom.
Kóstolja meg!
Kóstold meg!
Nem, köszönöm.
Kóstold meg!
Oké. Jó. Elég…
- Csak húzzam ki? Simán húzzam ki. - Jó nagy.
Oké.
Olyan, mint egy banán…
Nem tudom, hogy lehet, de tényleg nagyon jóízű.
- De jó! Nahát! - De jó!
Ízlik neki!
A főnix. Vietnámban szent lény.
Az újjászületést és az újrakezdést jelképezi.
- Tökéletes. Megveszem. - Tényleg?
Mennyibe kerül a kendő?
Tíz dollárba.
- Azt mondja, hogy tíz dollár. - Szuper.
Mit csinálsz?
Kendőt veszek.
Nem. Előbb alkudnod kell.
Öt dollárt mondunk.
Nem drága. Ki tudom fizetni.
Nem a pénzről van szó. Át akar verni.
Alkudnod kell az árából.
Elnézést! Ideadja öt dollárért?
Annyiért nem adhatom el.
Öt dollár.
Ha nem megy bele, otthagyjuk.
Mindig beadják a derekukat.
Tehát ha valami nagyon tetszik,
hagyd ott, és ha utánad jön olcsóbban, az a sors keze?
A lényeg, hogy ott kell hagyni.
Oké, csináljuk!
Nem kérem, köszönöm.
- Nem kiabál utánunk. - Menj tovább!
Oké.
Nem adta be a derekát.
Vannak makacs eladók. Megesik az ilyen.
Majd legközelebb.
Kint találkozunk, jó?
Hová mész?
Megveszem a kendőt.
Oké. Kint találkozunk.
Hahó! Itt vagyunk!
Szia! Azt látom.
Hol van a zebra?
Itt nincs zebra.
Csak nyújtsd ki a kezed, és sétálj át szép lassan!
Nem lesz baj. Gyere!
Itt?
Igen.
Nem. Nem akarok átmenni.
- Nem lesz baj. Gyere! - De…
Jó nekem itt. Tetszik ez az oldal.
Te meg mit…
Ezt hogy csináltad?
A vietnámi közlekedés titka: csak előre szabad menni.
Na gyere!
Menjünk!
Bízz bennem!
Vigyázok rád.
- Hurrá! - Ez az!
- Tudtam, hogy menni fog. - Csodás.
Köszönöm! Egyedül sosem sikerült volna.
Mindig alábecsülöd magad?
Nem becsülöm alá magam, csak ismerem a saját korlátaimat.
Hát ne korlátozd be magad!
Vigyázat, Hi An, jövünk!
ITT EGY ÚJ LISTA A HI AN-I LÁTNIVALÓKRÓL, AMIKET MEG KELLENE NÉZNED.
BESZÉLTEM A CÉG TULAJDONOSÁVAL. A HÉT VÉGÉIG VÁRJA AZ AJÁNLATOKAT.
KOMOLY BEFEKTETÉS. MIT GONDOLSZ?
MÉG NEM DÖNTÖTTEM. NAGYON MÁS STÍLUS, MINT A TOURISTA.
MAJD JELENTKEZEM.
Parancsolj!
Köszönöm!
Ami a holnapi napot illeti.
Hadd tippeljek! Meg akarsz mutatni egy kimerítő listát a látnivalókról.
Nem kimerítő, inkább átfogó.
Itt van.
Legörgethetsz.
Fizikai képtelenség, hogy ezt mind megnézzük.
Te mondtad, hogy ne korlátozzam magam.
Régóta vagyok idegenvezető, és vannak dolgok, amiket talán nem értesz.
Csakugyan?
Meleg van, nagy a tömeg. Könnyen kimerül az ember.
A Saigon Silver Star útjai részben a spontaneitásról szólnak.
Én annak örülnék, ha spontán módon eljutnánk egy csomó helyre a listámról.
Te sosem vagy spontán?
Sosem vagy impulzív? A pillanat hevében?
A legutóbbiból félreértés lett, és valaki Ohióba költözött.
Ez furcsán konkrét.
Szeretnék a tervnél maradni.
Az a helyzet, hogy a templom sajnos jelenleg zárva van.
A ttre gyakorolnak.
Mit gyakorolnak?
Oroszlántáncot.
Ami a templom éves ünnepének a része.
Nagy kár. Csodálatos lehet.
Várjatok!
Ismerek valakit. Meglátom, mit tehetek.
- Nem semmi. Tényleg ismertél valakit. - Kellenek az összeköttetések.
Mint ez a híd.
Chùa Cu a neve.
A japánok így nyitottak a kínai negyed felé.
Gyönyörű.
Szuper idegenvezető vagy.
Várj csak!
- Ez bók volt? - Igen.
Mit csinálsz?
Élvezem a pillanatot.
Az első bókom Amanda Riley-tól.
Jó érzés.
Jó, de ne szokj hozzá!
Tehát ez ritka és különleges dolog.
Így még megtisztelőbb.
Bizony.
Gyere!
Tényleg klassz.
- És ezt így hagyják? - Igen, aztán újra megcsinálják.
- Szép ez a színösszeállítás. - Igen.
Szerintem gyönyörű.
Ez a bolt…
Varrathatok magamnak valamit?
Bocsi, de most komolyan az engedélyünket kéred valamihez?
Arra gondoltam, vehetnénk egyforma ruhákat.
Az egész családnak.
Fantasztikus ötlet.
Szupi. Akkor körülnézek.
- Ki ez a gyerek? - Nem tudom.
Oké. Segítek.
Három napja ugyanabban a gatyában és pólóban jársz.
Mindennap új póló van rajtam, csak nyolc egyformát hoztam.
Ez a narancssárga jó.
Várj!
Ez?
Csináltass egy pólót!
Ez biztos az én stílusom?
Nincs stílusod.
A nulláról kezdjük, haver.
Oké.
A SAIGON SILVER STAR NEM KÖTÖTT ÚTITERVVEL DOLGOZIK.
KOMOLY ÖSSZEKÖTTETÉSEK KELLENEK AHHOZ, HOGY SIKERESEK LEGYÜNK VIETNÁMBAN.
Te nem varratsz ruhát?
Elég sok ruhát hoztam.
És mi van a tttel?
Mi van vele?
Ez meglep az útikönyvszakértőtől. Újévkor új ruhát szokás felvenni.
Az élénk színek szerencsét és bőséget hoznak.
Ez esetben hol kezdjem?
Lássuk!
Meg is van.
Biztos? Nem ilyen ruhákat szoktam hordani.
Éppen ezért vedd fel! Lépj ki a komfortzónádból!
Igaza van. Kivételesen.
Hagyd abba!
Vacsora előtt jöhet egy kis pihenés a szállodában.
Oké.
- Ott találkozunk, jó? - Jó.
Mi nem pihenünk.
Nem?
Mutatok neked valamit.
Nem veszed fel?
Nem.
Jól van.
Menjünk!
Mivel nem néztünk meg mindent, amit akartál,
szeretnélek kárpótolni.
Azzal, hogy elhoztál egy sötét, kihalt sikátorba?
Azt hittem, szökevény vagy kém vagy. Hol van a kalandvágyad?
Rejtőzködik, amíg el nem árulod, hová megyünk.
Ez konkrétan a kalandvágy ellentéte.
Szóhoz sem jutok.
Ilyen még nem volt.
Erre számítottam.
Ez a város nem csupán kipipálandó látványosságokból áll.
Az utazás lényege néha az, hogy magadba szívd a hangulatot.
Csak annyit tudok mondani, hogy hűha.
Ez már a második Amanda Riley-féle bók.
A „hűha” bóknak számít?
Úgy értettem:
„Hűha, úgy érzem, hamarabb tudtad, mit kell látnom, mint én magam.”
Jó, ez tényleg bók.
Lassítanom kell.
Na és mióta foglalkozol ezzel?
Mármint idegenvezetéssel?
Hatalmas profizmusom ellenére…
- Még csak öt-hat éve. - Előtte mit csináltál?
Anyám azt akarta, hogy az USA-ban keressek irodai munkát.
De főiskola után visszajöttem Hube, apám éttermébe dolgozni.
Aztán felhívott Anh, hogy az apjának segítség kellene.
Vonakodtam elvállalni a munkát.
Miért? Igazi őstehetség vagy.
Nagy felelősség megmutatni a látogatóknak Vietnám lehető legjobb verzióját.
Én itt születtem,
de jelentős részben amerikainak érzem magam.
És csodálatos érzés megosztani Vietnámot az egész világgal.
Az első csoport után rákattantam. Vissza sem néztem.
Ennek örülök.
Nézz csak rám! Hol lennék nélküled?
Most is a kendőre várnál.
Miért utált annyira az eladó?
Megérezte, milyen kemény alkupartner vagy.
- A saját bőrét mentette. - Igen, ez lehet az oka.
Megmutatnék még valamit.
Kívánj valamit!
Mit kívántál?
Ha elárulom, nem fog valóra válni.
Te hiszel ebben?
Talán.
De látom, hogy te nem. Te mit kívántál?
Szigorúan titkos.
- Te is hiszel benne. - Minden eshetőségre felkészülök.
Biztos, ami biztos.
Ne így! Tartsd magasabbra!
Annyit videózol, de abszolút nem tudsz szelfizni.
Nem szeretem a rólam készült fotókat.
Főleg azokat, amiket én csinálok.
Azért, mert nem tudsz szelfizni. Na, figyelj!
Emeld a fejed fölé! Nézz fel!
Mindjárt jó, és most nyomj rá!
Igen, jó lett. Látod?
Köszönöm!
Az a pasi megtanít evezni a kosárhajóban. Gyere!
ÚJ BEJEGYZÉS ÚJ ÉV, ÚJ ÉN #TT
Mit látnak szemeim?
Amanda Riley nem csinál semmit?
A semmittevés nagyon furcsa érzés.
- Gyakorolj! Majd jobb lesz. - Aha.
Hahó! Beültünk a csónakba!
- Elég ijesztő. - Nem is. Ne legyél nyuszi!
- Látom, jól elvannak. - Igen.
Menjünk!
Abba a… csészealjba?
Mikor csináltál ilyet legutóbb?
- Soha. - Soha?
Ki akartam próbálni.
Oké. Ez esetben lehet egy javaslatom?
Esetleg próbáld meg tekergetni!
- Tekergetni? - Így.
- Jó. Megpróbálod? - Igen.
- Tekerd! Ne! - Ez nem jó.
Megpróbálom inkább…
Oké. Jó.
Az biztos, hogy nem haladunk semerre.
És ne fűzz hozzá semmi metaforikus szöveget!
Nem. Semmiképp. Bénán evezel, és kész.
Megpróbálom én.
- Nem. Mondtam, hogy menni fog. - Na!
Nem tudok úszni!
- Foglak. - Vicc volt!
KÖNYVSZAKÉRTŐ_JOHN HOZZÁSZÓLT A FOTÓDHOZ:
GYÖNYÖRŰ CSAJSZI, GYÖNYÖRŰ HELYEN!
MERRE JÁR AMANDA RILEY?
Sziasztok!
Sinh, rossz hírem van. Három órát kell várni az Aranyhídra.
Három órát?
Ott nem ismersz valakit?
Várjatok!
Figyeljetek! Új úti célunk van.
Ami még az Aranyhídnál is jobb.
Jobb, mint az Aranyhíd?
Sokkal jobb.
Mondd csak! Hol vagyunk?
- Mondták már, hogy tü… - Türelmetlen vagyok?
Igen. A főnököm azt mondta, hogy ezért vett fel.
Íme, a M Sn szentély!
Nahát!
Ezeket az ősi hindu templomokat ezer év alatt építették a chamok ősei.
A Champa Királyság sok száz évig uralta Vietnám egyes részeit.
Az ő királyaik építtették a templomokat Siva tiszteletére.
Nyugodtan nézzetek körbe!
Kész csoda, igaz?
Hogy építették ezt fel?
Sok elmélet létezik, de biztosan nem tudni.
Fogadd be a rejtélyt!
Te is rejtélyes nő vagy.
Tehát a M Sn alapból nem része a körútnak?
Nem.
Mindenki meg akarja nézni az Aranyhidat, ami szuper,
de ez a hely egy másik kategória.
Érzem.
Valahogy olyan érzés,
mintha egy másik korba és helyre repítene, érted?
Ez nem csupán egy újabb látnivaló,
hanem egy igazi élmény.
Egyetértek.
El sem hiszem, hogy ezt mondom, de több ilyet akarok.
Élményeket akarok. Az útikönyvön túl.
Le akarok térni a járt útról.
Amanda Riley csak nem impulzív?
Derítsük ki!
Mehetünk?
- Jó reggelt, kedves utazók! - Szia!
- Változott az útiterv. - Hová megyünk?
Letérünk a járt útról. Teszünk egy kitérőt.
A Saigon Silver Starnál
elég komolyan vesszük a vendégeink javaslatait.
TITKOS KITÉRŐ… MAJD MEGLÁTJUK.
Nagyon különleges helyre érkeztünk.
Ez Thôn Chàng, a szülőfalunk.
Innen gyalog megyünk tovább.
- Oké. - Alig várom, hogy lássam a falut!
Nem szóltam neki, hogy jövünk.
Én igen.
Bebiztosítod a kedvenc unoka pozíciódat.
CHÀNG FALU
Ki ez a férfi? Nem ismerem.
Nem telt el ennyi idő.
Hadd öleljelek meg!
Istenem, csiklandozol!
Le kell vágatnod a hajad.
Téged is jó látni.
Nagymama!
A rendes unokám. Aki meg szokott látogatni.
Sokat dolgozom.
Én is, de szakítok időt arra, hogy eljöjjek, és A nagy Ő-t nézzünk.
Nagyi szerint jelentkezhetnék.
Még akkor is mindennap felhívott, amikor Ausztráliában járt egyetemre.
Nyalizós.
Bemutatom a nagymamánkat.
Szólíthatjátok bà ninak.
Üdvözlöm önöket!
Megtisztelő, hogy itt lehetünk.
Ez értelmes volt?
Jó volt.
Tetszik ez a lány, igaz?
Végre eljöttél, hogy a jóváhagyásomat kérd.
Ne csináld, nagyi! Vendégeket hoztunk.
Gyakorlatilag Thôn Chàng összes lakója a rokonunk.
Így a szállással nem lesz gond.
Brian és Maya Hoa bácsihoz megy.
Robin, Sam és Dom Diem nénihez.
Alex megy…
Mondd meg a Google-fordítós nőnek, hogy aludhat nálam!
Amanda, a nagymamám meghívott magához.
Nagyszerű.
Igen, ez jó.
Ez az úgynevezett khô bò.
- Khô bò? - Khô bò.
Kóstoljátok meg! Egy falatot! Egy kicsit csíphet.
Igen. És te?
Igen.
HANGPOSTA
Szia! Gondolom, nem fogod meghallgatni ezt az üzenetet,
de ha esetleg mégis,
akkor elmondom, hogy megértem. Idióta vagyok.
- Csúnyán elszúrtam… - Hahó!
Hogy vagy?
Szia!
Jól.
Hát,
nem vicceltél ezzel a kitérővel.
- De megérte, nem? - Abszolút.
Pont ilyennek képzeltem a vietnámi vidéket.
És meglepően gyors a wifi.
Nagyi imádja a Candy Crusht.
A falusi élet más, mint gyerekkoromban.
De sok régi dolog ugyanolyan maradt.
Egyes amerikaiaknak Vietnám a háborúval egyenlő,
de a történelmünk sokkal több ennél.
Nyilván.
- Na és meddig leszünk itt? - A têtig, ami két nap múlva lesz.
Az a szokás, hogy újévre hazalátogatunk a falunkba.
A nagymamátok odáig van attól, hogy eljöttetek.
Anh-nek örül, de nekem?
És büntetésből bizonytalanságban tart.
Bà ni kemény dió.
- Félsz tőle, igaz? - Igen, de még mennyire!
Csak ugat, nem harap.
De elég ijesztő az ugatása.
Micsoda? Meg kell védenem Amanda Riley-t?
Ez komoly? Azt hiszed, képes vagy megvédeni bà nitól?
Őszintén szólva nem.
Sinh! Nem fogok egyedül rendet rakni. Gyere, segíts! Most!
Pedig már majdnem megúsztam.
- Sajnálom. - Jó éjt, Amanda!
Jó éjt, Sinh!
Aludj jól!
Bà ni korán kel. Sejtettem, hogy fent leszel.
- Azokat nekem hoztad? - Igen.
Kipucoljuk az óévet, mire megérkezik az új. Új kezdet.
Te akartál letérni a járt útról.
Hűha!
De menő!
- Jó? - Hű!
Bà ni nagyon emlékeztet a nagyimra.
Ő is kemény dió volt.
Akkor tőle örökölted.
Nem vagyok olyan erős, mint ő volt.
Tavalyelőtt karácsonykor ment el.
Részvétem.
Nagyon hiányzik, igaz?
Akkor a têt alkalmából üzenj neki! Tisztelegj az emléke előtt!
Örülne neki.
A szellemek mindig figyelnek.
Mit csinálunk?
Jókívánságokat égetünk, hogy elküldjük az őseinknek,
és az áldásukat kérjük.
Szia!
- Itt van bà ni bevásárlólistája. - Menjünk!
Azon az izén?
Nincs sem légzsákja, sem ajtaja.
Semmi, ami megvédene attól, hogy leessünk.
Akkor nagyon kapaszkodj!
Hű! Ez meg mi?
Zsenge bambuszrügy.
Ehető?
Amúgy nagyon menőn néz ki.
Nagyon finom.
Ez a járatlan utas kitérő új ötleteket adott nekem.
Igen? Hogyhogy?
A bácsikám nyugdíjba megy. Szeretném átvenni a céget.
Szeretném megváltoztatni a Saigon Silver Start.
Megmásítani az utazók hiedelmeit.
Hogy felejthetetlen élménnyel gazdagodhassanak.
Szerintem ez nagyon jó ötlet.
Igen? Tényleg?
Igen. Fantasztikusan érzem magam.
Én is.
A nagybátyád nem beszélt arról…
Egy pillanat! Zöld jackfruit. Bà ni kinyír, ha elfogy.
…hogy el akarja adni a céget?
Hát igen.
ÉRTÉKELÉS
EZ AZ ÚT CSEPPET SEM OLYAN, MINT AMILYENRE SZÁMÍTOTTAM.
SINH A CÉG LELKE.
Szia!
Gondoltam, megnézem, hogy vagy.
Jól vagyok, szuperül, köszönöm!
Jó estét!
Beszélni akarok a vendégünkkel.
- Vallatni akarod? - Nem. Kérdezd meg!
Azt kéri, hogy tolmácsoljak.
Jó. Csak nyugodtan!
Mit mondott?
Kérdezd meg, hogy szemet vetett-e Sinh-re!
Ne nevess! Ez fontos.
A Sinh-nel kapcsolatos szándékaidra kíváncsi.
Szingli vagy?
Ezt is megkérdezte?
Nem, azt én. Kíváncsi vagyok.
Értem.
Szingli vagyok.
Ami pedig Sinh-t illeti…
Nagyon okos és humoros és őrületesen jóképű,
de én Kaliforniában élek,
úgyhogy csak barátságban gondolkodtam.
Mit mondott?
Azt, hogy Sinh jóképű,
de csak barátkozni akar vele.
Nem hiszek neki.
Ez a lány mosolyra fakasztja Sinh-t.
Szeretem, ha Sinh mosolyog.
Nem hisz neked.
Mosolyra fakasztod az unokáját,
és szereti, ha mosolyog az unokája.
Tetszik neked Sinh, ugye?
Csak…
Bár ne lenne ennyire bonyolult!
Miért kell annak lennie?
Ez az utazás nagyon máshogy alakult, mint ahogy elképzeltem.
Hát igen. Szívás lenne, ha nem lenne több.
Miért mondod ezt?
Az apám el akarja adni a céget.
Egy amerikai cég érdeklődik iránta.
Senki sem tud róla, még Sinh sem.
De nem kellene tudnia róla?
Az út után elmondom neki.
A holnapi nap túl fontos.
Értem.
Reggel figyelj a kopogásra!
Nagy jelentőséggel bír, hogy ki látogat meg először tt napján.
Megjósolja, hogy mi vár rád az egész új évben.
Kicsit túlmisztifikáltok egy kopogást.
A hagyományaink nem viccelnek.
Jó éjt!
KÉT NAPJA NEM JELENTKEZTÉL. ÉLSZ MÉG?
HAMAROSAN AJÁNLATOT KELL TENNÜNK… VÁROM AZ ÍTÉLETEDET.
Boldog új évet!
Azért jöttél, hogy megjósold, mi vár rám az új évben?
Nem. Bà nihoz jöttem.
Szóljak neki, vagy…
Valószínűleg éppen hallgatózik.
Most szolgálják fel az ételt, úgyhogy megyek.
Később jelentkezem. Oké. Sziasztok!
Na jó. Barátok vagyunk, úgyhogy áruld el,
mégis kinek streamelsz folyton a Facebookon?
Igazság szerint a nagypapámnak.
Ő már nem tud utazni, és mindig kíváncsi volt Vietnámra.
Gondoltam, megmutatom neki.
Az idősotthonban a barátaival együtt totál rákattantak a kalandomra.
Olyan ez nekik, mint leülni a tévé elé.
Tudom, hogy butaság, de a nagypapám sokat jelent nekem.
Ez hihetetlenül menő.
Köszönöm!
Gyönyörű vagy.
Még mindig nem hiszem el, hogy itt vagyunk.
Sajnálom, hogy nem vittelek el több ilyen útra.
Nem számított, hol vagyunk, csak az, hogy együtt legyünk.
Most és mindörökké.
Örülök, hogy hazajöttél a ttre.
Mit szólnál, ha gyakrabban jönnék?
Na, mit gondolsz?
Azt, hogy nagyon szerencsés éved lesz.
Igen!
Hagyd abba!
- Megkóstolom. - Jó.
Hajrá, nagyi! Ez az!
A családoddal töltött vacsora nagyon különleges volt. Köszönöm!
El sem tudtam volna képzelni, hogy ilyen várhat rám ezen az utazáson.
Mint mondtam,
ha nyitsz az új lehetőségek felé,
meglepő helyekre sodorhat az élet.
Úgy érzem, teljesen megváltoztatott ez az út.
- Ezt dicséretnek veszem. - Jól teszed.
Kidobtuk az ablakon az útikönyvet, és imádom az egészet.
Vissza sem térsz a kis burkodba?
Azért ezt nem jelenteném ki.
De nagyon fontos a spontaneitás,
és hogy a tervek helyett a szívünkre hallgassunk.
De az az igazság, hogy…
Hogy…
Nem csak úgy ráböktem erre az útra,
és van valami, amit szeretnék elmondani,
amit el kell mondanom.
„Csókolj meg”?
Hát…
Tudod…
Igen, csókolj meg!
- Viszlát! - Köszönjük, hogy gondunkat viselték!
Nagyon kedves.
Olyan gyönyörű…
Köszönjük!
Köszönöm a vendéglátást!
Jaj!
Remélem, visszatér még hozzám.
Ez mit jelent?
Reméli, hogy visszatérsz hozzá.
Én is remélem.
Köszönöm!
Vigyázz magadra, nagyi!
Bà ni!
Ezt ne szúrd el!
Nem fogom, bà ni.
Nem fogom.
- Tök szuper volt, nem? - Tiszta őrület.
Ez jobban tetszik.
NEM KELL VÁLTOZTATNI SEMMIN.
LESZÁMÍTVA A HIDEG VIZET ÉRKEZÉSKOR. AZT BE KELL VEZETNI.
Figyelem! Pár óra múlva megérkezünk Hanoiba.
Lesz időtök pihenni és szétnézni, miután becsekkoltatok.
Este a Thang Long Vízi Bábszínházba megyünk.
Igen.
De jó!
Aztán jöhet egy autentikus utcai vacsora.
- Csúcs! - És felveszünk egy új embert a hotelnél.
Új barát.
Menj előre!
- A drága kamera is megvan? - Igen.
Addig is szia!
EGY MÁSIK CÉG IS LICITÁL!
MOST AZONNAL AJÁNLATOT KELL TENNÜNK!
Micsoda?
IGEN VAGY NEM???
IGEN! EGYÉRTELMŰEN.
Egyértelműen.
NEM HAGYHATJUK, HOGY EGY MÁSIK CÉG VÁSÁROLJA FEL ŐKET.
Szia!
Meglepetés!
Szia!
Ismeri Amandát?
Igen.
Amanda barátja a mi barátunk is.
Köszönöm!
Igazából nem csak egy barátja vagyok, hanem a párja.
A volt párom. Szakítottunk.
Igen. Szakítottunk. Ezért is vagyok most itt.
Hogy visszaszerezzelek.
Na és hogy találtál rám?
A szívem után mentem.
De komolyan.
Felhívtam az utazásszervezőt.
Ötvenezer bónuszpontból lett egy repülőjegyem és egy buszjegyem.
Mi, igazságügyi könyvszakértők vagyunk a pénzügyi terület James Bondjai.
Aha. Ha már James Bondnál tartunk,
titokban a cég felvásárlását készítem elő,
úgyhogy ne mondd el senkinek, miért vagyok itt!
Jó, persze. Nagyon meleg van.
Nem értem, miért szeretik a levest.
És mi ez a bohó stílusú szálloda? Nem illik a Touristához.
Otthonos és meghitt. Nekem tetszik. Lehetne ilyen az új Tourista.
Figyelj csak, van itt…
Nyilván kerülgetjük a forró kását,
és már túl régóta próbálok nem tudomást venni róla.
Én lennék a kása?
Nem, nem te…
A kása…
Tudod… Bocsánat. Előreszaladtam.
Csak most értem ide, és gondolom, még mindig haragszol rám.
Jól gondolod.
Szeretném, ha tudnád, hogy sokat gondolkoztam azon,
hogy boldogan éljünk, míg meg nem halunk,
finom kását lapátolva, természetesen.
Csak gondolkozz el rajta, jó?
Mit csinált John?
Idejött. Konkrétan itt van.
Ez az a tipikus elalélós pillanat.
Végül is elég romantikus.
Végül is?
Én valami szívdobogtató válaszra számítottam.
Igen, mert…
Mert megismertem valaki mást. Sinh-t.
Végre izgalmas lett a sztori.
Nem mintha eddig uncsi lett volna,
csak átlagos „szakítás utáni nyaralás”-sztori.
Most viszont két dögös pasival vagy szerelmi háromszögben Vietnámban.
Úgy érzem, egy kicsit kezdesz túlzásba esni.
Ez sokkal érdekesebb mesélnivaló.
Nem mintha elmesélném bárkinek… akit ismersz.
És mihez kezdesz?
Nem tudom.
Sinh annyira… kalandvágyó és izgalmas.
De Johnnal nagyon jól megvagyunk.
- Uncsi. - És Sinh Vietnámban él.
John viszont Ohióban, ami legalább ugyanaz az ország.
- Biztos? - Johnnal olyan sokáig voltunk együtt,
és mi van, ha Sinh csak nyaralós szerelem?
Nem igazi. Arról nem beszélve, hogy mi lesz, ha rájön, miért jöttem ide.
Erről jut eszembe, elküldtem az ajánlatot a Saigon Silver Starnak.
Akkor ezért vagy az irodában… hajnali kettőkor?
Nyilván. Tudod, hogy itt élek. A biztonsági őr anyának szólít.
Oké, anya.
Szólj, ha már nyélbe ütöttétek az üzletet, jó?
Mi vagyunk a megfelelő cég.
Ha összejön, akkor szólok.
Jó.
Sok szerencsét! Nemsokára beszélünk.
A vízi bábszínháznak több évszázados története van Vietnámban.
Az elárasztott rizsföldeken
a falusiak bábjátékkal szórakoztatták magukat.
Sinh, jól mondom?
- Igen. - Olyan sokat tudtok Vietnámról!
Én semmit sem tudok Los Angelesről.
Ez a munkánk.
Te mit csinálsz?
Igazságügyi könyvszakértő vagyok. Bonyolult.
Csalásos és sikkasztásos ügyek nyomozását segíted,
és pénzügyi adatokat elemzel a bírósági eljárásokhoz.
Látod? Mégsem olyan bonyolult.
Na, menjünk!
Oké.
Köszönöm, Sinh!
Várj!
Hadd magyarázzam el, mi van Johnnal!
Nem tartozol magyarázattal.
Csókolóztunk, szóval de.
Ez igaz.
És nekem számított.
Nekem is.
Eléggé meglepett, hogy megjelent az exed.
Nem csak téged.
Kezdődik az előadás.
Menjünk be!
Nagyon tetszett a tűz és a sárkányok.
Nem tudom, hogy csinálják.
A bábjátékosok zseniálisak.
Olyan szép volt, a zene pedig csodálatos, nem?
- De! - Ezt kóstoltad, drágám?
Úristen! Ez isteni!
- Oké, ez jó lett. - Tényleg jó.
…így enni, amikor már amúgy is…
Azért nem fogok hányni.
Oké.
Sinh!
Sinh?
Apa eladta a céget.
Eladta a Saigon Silver Start?
Kinek?
Egy amerikai cégnek. Valami Touristának?
Amanda, miért nem mondtad?
Honnan tudna róla?
- Ne haragudj, csak… - Én…
Az a helyzet…
Hogy a Touristánál dolgozom,
de ez az egész nem az, aminek látszik.
Vagyis igen, de mégsem,
és meg tudom magyarázni, jó?
Sinh?
Sinh!
Ez neked meló volt?
Igen, annak indult, az igaz,
de életem legjobb útja lett belőle.
Szeretném, ha ezt mások is megtapasztalnák.
Miért higgyem el egy szavadat is?
- Tiszta hülyének érzem magam. - Nem. Én vagyok a hülye.
- Be akartam vallani. De bizonytalan volt. - Amanda, elég!
Hagyd abba!
Mit számít ez most már?
A touristás zűrt leszámítva nagyon jó volt a tegnap este.
A bábok, az extrém kaja és a pici székek.
Minden olyan autentikus és imádni való itt.
De a legjobb az volt, hogy veled lehettem,
ami szerencsés,
mert Reednek csak év végéig van szüksége rám.
Úgyhogy addig mehetne a távkapcsolat, aztán visszaköltöznék L. A.-be,
és elkezdhetünk házat keresni,
ahogy mindig is akartad.
Házat nézni?
Ez elég nagy váltás, mert két héttel ezelőtt
még kifejezetten szünetet akartál tartani.
Igen, de…
Figyelj! Sokat adnék azért, hogy visszaszívhassam azt.
De nem tudod, és nem is kell, mert…
- Ott vagyunk, ahol vagyunk. - Pontosan.
Itt.
Vicces, mert szerintem annyira megrémisztett a házasság gondolata,
hogy egészen Ohióig menekültem előle, de aztán arra jutottam,
hogy ha neked ilyen fontos, akkor megéri az áldozatot.
De nem kellene, hogy áldozat legyen.
Ha velem akarnál lenne, még kompromisszumnak sem éreznéd.
Sőt, akkor megkértél volna, hogy költözzek Ohióba.
Figyelj!
Amikor elmentél, elveszett voltam.
Olyan kényelmes volt a mi kis buborékunkban élni,
hogy nem is néztem körül azon kívül.
És akármilyen nyálasan hangzik, ezen az utazáson megtanultam,
hogy nem voltam elveszett,
csak nem jó helyen voltam.
Tudod…
Úgy érzem, ezt intézhettük volna e-mailben.
Lehetséges, de…
Igazából nagyon örülök, hogy itt vagy.
Tényleg, őszintén,
mert nem szeretném egy ajtón keresztül vagy e-mailben megbeszélni ezt,
mert öt év ennél többet érdemel.
Igen.
Ez igaz.
Oké.
Azt hiszem,
vennem kell egy repjegyet,
méghozzá minél előbb,
nehogy középső ülésen kelljen utaznom 20 órát.
Vigyázz magadra, John!
Te is!
Ne haragudj, amiért nem szóltam korábban, hogy apa eladja a céget!
Haragszol rám?
Figyelj, nyuszi voltam.
Ez nem rád vall.
Én is féltem az állásomat.
Azt hittem, hogy ha nem törődöm vele, elmúlik.
Oké.
Ez már rád vall.
Úgy érzem, mindent elveszítek.
Az imádott munkámat.
A cég jövőjéről szőtt álmaimat.
Amandát.
Miért adod fel ilyen könnyen?
Azt hittem, az új év fontos változásokat hoz majd, de…
El kell mennem, hogy tisztázzam magamban a dolgokat.
Megértem.
Este majd én kiviszem a csoportot a reptérre.
Köszönöm, Anh!
De egészen elképesztő volt.
Bà ni, a nagymama,
füstölőtartókat sikáltatott velem…
Elveszettem a fonalat.
Egy vadidegen házát takarítottad,
és mégis ez életed legjobb utazása?
Igen, magasan.
Úgy éreztem, hogy igazán benne vagyok a sűrűjében, érted?
Hogy nagyon autentikus kulturális élményben van részünk,
és éreztem, hogy az egész csoport ugyanígy érez. Egyszerűen…
Megváltoztatott és összekötött minket az út,
és tudom, hogy a mi utasaink is így fognak érezni.
Sinh az, aki sikerre viheti a Touristát Vietnámban.
Mona, ott vagy még?
Tökéletesen hangzik.
Szerintem vágjunk bele!
Igen! Komolyan?
- Komolyan. - Köszönöm!
- Köszönöm, Mona! Igazán. - Nem, én köszönöm!
De amire igazán kíváncsi vagyok,
az az, hogy John távozásával mizu az idegenvezetőddel?
Ezt szeretném kideríteni.
Majd mesélek.
Az erő legyen veled!
A reptérre indulás előtt még van egy órátok.
Vigyázzatok magatokra, és itt találkozunk.
Bocsi! Hol van Sinh?
Elment. El kellett szabadulnia.
Hová ment?
- Az apjához. - Micsoda?
Az éjszakai busszal megy, de ezt küldi neked.
Már nem érem utol?
A busz fél óra múlva indul az operaháztól, a város túloldaláról.
- De velem talán van esélyed elérni. - De jó!
Igen!
Az operaház arra van.
Köszönöm!
Menni fog!
Fuss!
Sinh!
Te tényleg komolyan gondoltad az otthagyós elméletet, mi?
Sajnálom, hogy hazudtam.
Olyasmiért jöttem Vietnámba, amiről azt hittem, hogy akarom.
Hogy azzá az emberré váljak, aki akkor lenni akartam.
De te megtanítottál egy egészen más életre.
Arra, hogy másképp is lehetek önmagam.
A Tourista a Saigon Silver Star partnere lesz. Te vezetheted.
Anh-nel együtt, természetesen,
mert szerintem egyértelmű, hogy ő a főnök.
Köszönöm a kendőt!
Biztos jól fog állni.
Bár teljes árat kellett fizetnem.
Mit kívántál Hi Anben?
Hogy boldog életem legyen.
És azt hogy fogod összehozni?
Azt hiszem, ismerek valakit.
A feliratot fordította: Gribovszki Réka