Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Hei, Amanda Riley fra Tourista World Travel her.
Ja, det går bra, Mrs. Smith.
Ja, jeg forstår, vi jobber så fort vi kan.
-Jeg savner å røyke i kriser. -Bingo. Mrs. Smith sendte et bilde.
Hva har vi her?
PLANLEGG DRØMMETUREN MED OSS
Nei, seriøst, hva har vi her?
Å, der er det.
Mrs. Smith, det er lykkedagen din. Vi vet hvor du og Mr. Smith er.
Ja, dere har gått på feil partybåt.
Ja, gruppetur-skjortene er vel ganske like.
Ja, vi ber de returnere og hente dere umiddelbart.
Aldri et kjedelig øyeblikk. Bra jobbet, Amanda.
Vår andre mandagskrise, Vietnam.
Det er på årets liste over topp ti drømmeferier.
Vi mister stadig kunder til andre firmaer fordi vi ikke har én turbuss der.
Ennå.
-Jeg liker den tonen. Hva har du? -Saigon Silver Star.
Et familiedrevet reiseselskap. Eieren vurderer å selge.
Det er ikke velkjent, men har fått fantastiske anmeldelser.
Hvem skal dra og se om det er verdt det?
Jeg vil sende deg, men du kommer til å være opptatt.
Opptatt?
John ringte. Han ville at du skulle komme hjem tidlig.
Han har planlagt noe, så jeg bestilte manikyr til deg kl. 16.
Manikyr? Jeg henger ikke med.
Ikke? Dere har vært sammen i evigheter.
Fem år er ikke så lenge.
Og han vil at du skal komme hjem tidlig. Mannen skal åpenbart fri.
Jeg har vært gift ni ganger. Jeg kjenner tegnene.
Hvilken farge passer til det som potensielt blir mitt livs beste kveld?
-Er det en spesiell anledning? -Potensielt.
Det er hånden din.
Sjefen min, Mona, tror kjæresten min skal fri.
Oi. Høres spennende ut.
Jeg trodde på en måte ikke at denne dagen ville komme.
John og jeg har fokusert på karrierene.
-Har han jobb? Kult. -Ja. Regnskapsfører.
Han har jobbet med en skattebedragerisak.
-Kjæresten min var i en av dem. -Å.
Men ikke som regnskapsfører.
Vil du snakke om det?
-Nei. -Ok.
Kan ikke. Rettskjennelse.
Og sjefene mine sa at manikyrtid er kundens tid, så…
Få høre kjærlighetshistorien din.
Vår første date var på en mal og nipp-kunstkveld.
John betalte med en kupong.
Og så malte vi solsikker.
Vi var skikkelig dårlige malere, men begge var flinke til å nippe.
Men jeg visste at han var den rette da han tok seg av skattemeldingen min.
-Skatt. Sexy. -Det er kjærlighetsspråket hans.
-Så han er en ordentlig voksen mann. -Akkurat.
Og vi er så komfortable sammen. Det er veldig bra.
Jeg kan ikke tro at jeg kommer til å være gift om et år.
Jeg jobber med reiseliv,
så vi har nok vært på en ideell bryllupsreise,
og er i ferd med å finne oss til rette i vårt nye liv.
Kanskje også på husjakt.
Herregud. Har du bestemt deg for en farge?
Å, ja.
Hva med rød?
Rød sender et budskap. Det er livlig. Hvem liker ikke det?
Eller noe annet. Mer som… Å, blå.
Noe lånt, noe blått.
Hva mener du?
Det er et uttrykk. Glem det.
Det blir denne. Det er en klassiker.
-Det er fargen du hadde fra før. -Akkurat. Den er nøytral, pålitelig.
Den passer til alle antrekk. Fargen er en wingwoman.
Ok.
-Hei, takk for at du lyttet. -Bare hyggelig.
Negler er bare en ekstrajobb. Jeg er faktisk coach.
Å hjelpe folk å finne sin lidenskap er min ekte lidenskap.
Du er nok kjempegod til det,
men livet mitt er endelig på rett spor og nå blir ting bare bedre.
-Slutt. -Beklager.
Pass deg!
John?
Nei, en grusomt kjekk inntrenger som raider vinskapet.
Jeg tror ikke kjæresten min blir glad.
Du burde invitere ham.
Jeg har visst kjøpt nok sushi til alle kjærestene dine.
Så Mona ba meg sørge for å komme hjem tidlig. Hva feirer vi?
-Vin? -Ja, takk.
Skål.
Vi setter oss.
Amanda Riley.
Her.
Se på oss. Fem år.
-Vi klarte det. -Ja, det er mange kilometer.
Ja, men dekkene våre har fortsatt godt grep, ikke sant?
-Godt grep. -Det er solide dekk.
-Så solide. -Og det er sånn jeg tenker om oss.
Vi er som en pålitelig amerikansk bil.
Faller aldri i verdi, solid innbytteverdi.
-Det er feil metafor. Jeg er nervøs. -Du klarer deg kjempebra.
-Amanda. -Ja.
Det er…
-…så mange ulike typer fjærfe… -John, jeg stopper deg. Ok?
Du er ikke romantisk av deg, så jeg skal…
Jeg skal spare deg bryet og bare si:
"Ja."
Ja?
Sier jeg ja til det jeg tror?
Skal du flytte til Ohio?
Reed ringte meg forleden.
-Reed? -Universitetsromkamerat Reed.
Han har et stort firma i Ohio, ba meg lede avdelingen for regnskapskriminalitet.
Det er en stor mulighet for meg.
Så skal jeg flytte? Teknisk sett, ja,
men jeg vet ikke hvor lenge, og jeg vil ikke be deg vente på meg.
Jeg ber bare om en pause.
Alt forblir det samme. Vi to. Det var derfor jeg tok bilmetaforen.
Veldig fin manikyr, forresten.
De sier at selvomsorg er viktig når man er alene.
Ikke at du er alene, men du burde gjøre det for deg selv.
Ok. Amanda, jeg ser at jeg kunne håndtert det annerledes,
og jeg beklager, jeg… Du vet at jeg er konfliktsky.
Amanda, unnskyld. Jeg mente ikke å såre deg.
Jeg elsker deg.
Pause?
Amanda Riley blir ikke satt på vent.
-Ikke denne dama. -Hun blir ikke satt til side som tilbehør.
Absolutt ikke.
Hun blir ikke utsatt som en rar elektiv operasjon ingen vil spørre om.
Underlig spesifikt, men jeg er med.
Du må komme deg ut av byen. Vi sender deg til Vietnam.
Ja, en drømmeferie rett etter at jeg har blitt dumpet.
Akkurat. Utforsk et vakkert land for å glemme at hjertet ditt er knust.
Dra dit som vår hemmelige kunde.
Neste tur går om to dager fra Ho Chi Minh by til Hanoi for Tt,
vietnamesisk nyttår.
Nyttår.
Nytt år, ny meg, og jeg begynner med å sette Tourista på kartet i Vietnam
som et reisebyrå å regne med.
-Du spratt fort opp igjen. -Later som.
Jeg har satt sammen drømmereiseruten i Vietnam.
Stedene som gjør det til en femstjerners opplevelse.
Vær våre øyne og ører på bakken. Hva slags selskap kjøper vi?
Dra dit og vis verden hvem Amanda Riley er.
TURISTHÅNDBOK TIL KJÆRLIGHETEN
HVOR ER BAGASJEUTLEVERINGEN?
Kjenner du kofferten min?
Koffert? Med…
-Med hành lyene, og så går de rundt. -Å, bagasjeutleveringen.
Ja!
-Du snakker engelsk. -Ja.
Jeg ville se hvor langt det gikk.
Saigon Silver Star.
Jeg er Sinh Thach, din nye reiseleder.
-Du kunne ha åpnet med det. -Det kunne jeg.
Bare for å bekrefte, er du sikker på at den ikke er din?
Neste.
TAPT BAGASJE
Det fins en bedre måte å gjøre dette på.
Jeg kjenner en som kjenner en.
-Vent, du kjenner en som kjenner en som… -Kan finne bagasjen din.
Det går bra. Vi bør overlate det til proffene.
-Ok. -Neste.
Hei, jeg er Amanda, og du er?
Ja.
Veldig god i jobben. Sikkert månedens ansatte hver måned.
Hvorfor? Uansett, hei, jeg har mistet bagasjen min.
Det er en sølvfarget koffert, og jeg må ha den så fort som mulig…
Vi ringer deg.
Greit, om en time? Kanskje to…
Neste.
Tusen takk.
-Ja. -Ja.
Hei.
Hei!
-Endelig. Jeg var i ferd med å gi opp. -Amanda, kusina mi, Anh.
Onkelen min eier Saigon Silver Star.
Så da er du på en måte Sinhs sjef.
Jeg liker stilen din.
-Ingen bagasje? -Flyselskapet har visst mistet den.
-Slapp av, Sinh kjenner en fyr. -Han sier så.
Kommersielle gruppereiser. Deres tap. De får ikke oppleve det ekte Vietnam.
Nei.
-Tilbyr dere velkomstvann? -Vi finner noe på hotellet.
Kan vi se på reiseruten på veien?
Slapp av og nyt utsikten. Sinh tar seg av alt.
Ok, og hva gjør du?
Det jeg gjør best.
Jeg kjører.
Takk.
-For en flott utsikt. -Den er enda finere fra taket.
Velkomstmøte der oppe klokken 19.
Skal vi gå gjennom reiseruten da? Det er så mye å se.
Altså, Notre Dame, Saigon postkontor…
Slapp av. Jeg bestemmer ruten. Du valgte jo en guidet tur?
Da slipper du lekser.
Betyr det at du ikke engang vil se på den vakre planen min?
Med faner.
Jo da. Trenger du noe annet før bagasjen kommer?
-La oss se om den kommer. -Å, du har null tiltro.
Nei, du har rett, og derfor pakker jeg alltid
både toalettsaker og en ren topp i håndvesken.
-Imponerende. -Vel, jeg var speiderjente.
Thin Mints eller Samoa-kjeks?
-Samoa, selvfølgelig. -Samoa?
-Ja. -Nei, Thin Mints.
Hva? Dumme meg som tenkte at vi kunne bli venner.
Hvordan vet du så mye om jentespeideren?
Tilbrakte en stor del av barndommen i USA.
Spiste mange Thin Mints.
Vi ses der oppe. Og hva enn du gjør, ikke sov.
Kjemp imot for enhver pris. Det er slik man overlever jetlag.
Ok. Speiderløfte.
Ikke sov.
Noen sov allikevel.
Jeg vet du ba meg la være. Jeg våknet.
Jeg husket ikke hva jeg het.
Jeg kan hjelpe. Amanda Riley.
Og jeg kan gi deg en drink. Har den et navn?
Hvitvin?
Gruppen er der.
Hei, jeg er Amanda.
Hei. Jeg er Sam. Dette er kona mi, Dom, og datteren vår, Robin,
og dette er telefonene deres. Hallo?
Unnskyld? Vi fløy halve jorden rundt.
Må jeg legge bort mobilen, men ikke mor?
Hei, mamma har rett, dette er familietid.
Takk, sier kona mi som fortsatt sender jobb-e-poster under bordet.
Beklager. Vi er veldig siviliserte.
Jeg legger bort min i solidaritet.
Hei, folkens. Møt direktesendingen min.
-Hei. -Hei.
Se, skatt, en på din alder.
Han får bruke mobilen.
Hei, jeg er Alex. Jeg vlogger.
Jeg har folk på Facebook Live med meg på reisen. Hei.
Alex, sett deg ned her. Fortell om deg selv.
Jeg tar et friår før jeg skal studere jordbruksteknikk på Iowa State.
-Heia Cyclones. -Hei sann.
-Hei. -Hei.
-Beklager at vi er sene. Noen tok en lur. -Skyldig.
Vi heter Conway, Brian og Maya.
Velkommen.
-Hyggelig å møte dere. -Hva gjør dere i Vietnam?
Det er bryllupsreisen vår.
Bryllupsreisen? Så romantisk.
Vi giftet oss for 40 år siden, men vi var blakke da.
Nå er vi pensjonerte, så her er vi.
Bedre sent enn aldri.
Og hva gjør du i Vietnam?
Jeg måtte bare komme meg bort. Bare… Ikke sant?
Du ble dumpet, ikke sant?
Hva får deg til å si det?
Du reiser alene og tar smarte alkoholvalg.
En mann var åpenbart dum nok til å la deg slippe unna.
Jeg trengte virkelig en ferie. Ikke sant? Hva som helst for å slippe unna jobben.
Hva jobber du med?
Jeg har en idé. Dette blir gøy.
Hva om vi ikke snakker om jobb, og til slutt kan vi gjette hva alle gjør?
Ingen jobbprat. Det liker jeg.
Du vil ikke snakke om det fordi du ikke kan.
Du er detaljorientert. Du har reiseerfaring.
La meg gjette.
Du er snikmorder.
Spion.
Stilig rømling.
Jeg kan ikke bekrefte eller benekte noe.
Alt avsløres til slutt.
Velkommen til Saigon Silver Star-familien, som er familien min.
Dere er spesielt heldige fordi dere reiser ved Tt,
som, om dere leser reiseguidene…
Vet dere at det er den viktigste feiringen i vietnamesisk kultur.
Det stemmer. Da gir man slipp på det siste året
og åpner seg for nye muligheter.
Er det en tradisjonell vietnamesisk skål?
Vi sier vanligvis "mot, hai, ba, yoo",
som betyr noe sånt som: "én , to, tre, gå."
Mot, hai, ba, yoo!
Skål.
Gjett hva som er her.
Virkelig? Vi snakker vel om kofferten? -Ja.
-Takk. -Jeg sa jeg kjente en fyr.
Mr. Saigon Silver Star har noen triks i ermet.
Kan hverken bekrefte eller benekte.
Så endte jeg opp med å mime et bagasjebånd,
noe som er vanskeligere enn man tror,
før han sa at han snakket perfekt engelsk.
Du kan ikke slutte å snakke om denne Sinh-fyren.
Men er han lekker?
Ok, vi er voksne. Hvorfor sier du sånt?
Å, samme det.
Jeg blir glad av å tenke på at du skal opp på hesten igjen
etter bruddet.
Greit, han er veldig kjekk,
men familien eier Saigon Silver Star,
så han er en dårlig kandidat til en ferieromanse.
Ikke vær så prippen. Uansett, få høre alt.
Vi skal på sykkeltur i Ho Chi Minh-byen i dag.
Morsommere enn min kveld.
Jeg må få en klient ut av fengsel i Paris.
Hvilken tosk nasker i Louvre?
Lykke til.
Jeg hørte aldri det virkelige svaret. Hvorfor Vietnam?
Det er det mest populæreisemålet.
Glem topp ti-listen, hvorfor valgte du Vietnam?
Greit. Vi må henge sammen hele morgenen.
Da kan vi like gjerne bli kjent.
Jeg går gjennom noe personlig, så jeg måtte vekk fra hverdagen.
Reising er bra. Det tvinger oss ut av komfortsonen.
Ja, jeg reiste mye i jobben før, men nå er jeg lenket til skrivebordet.
-Går det bra? -Ja.
Hvis du må vite det, har jeg lest meg opp på Tt.
-Nei! -Nei.
Legg bort boken. Den er for turister.
-Jeg er turist. -Nei, en reisende.
Hva er forskjellen?
En turist vil unnslippe livet, en reisende vil oppleve det.
Er det galt å ville unnslippe iblant?
Du vet aldri hvor langt livet blir.
Bruk det på opplevelser i stedet.
Markeder som dette er handelssenter i Vietnam.
Det er også samfunnssentrum.
Man kan kjøpe alt her, fra lokale kunstverk,
til nyeste design, til fersk fisk.
Hvem liker å handle?
Jeg.
Knask eller knep-poser.
-Jippi! -Vær så god.
Jeg skal bruke masse penger i dag. Tusen takk, mamma.
Vent litt. Hvor mye ga du henne?
-Takk. -Jeg vet ikke.
-Hvor mye er ti millioner dong? -Hva? Det er latterlig.
VURDERING AV TUREN TRENGER VELKOMSTVANN!
HANDLENETTET VAR EN FIN DETALJ
Ja? Da prøver jeg.
Det er kjempegodt.
-Alex, hva har du der? -Her, lukt.
Nydelig.
Det er durian. Veldig populært i Asia. Berømt på grunn av aromaen.
Man kan virkelig lukte den.
-For et uttrykk. Jeg kan spole tilbake? -Nei, la være.
-Det stinker, men smaker så godt. -Det er kjempegodt.
-Du må gjerne smake. -Smak.
Ellers takk.
Smak.
Ok. Ja visst. Ser…
-Tar jeg den bare opp? -Den er stor.
Ok.
Det er som en banan…
Vet ikke hvordan, men det er faktisk veldig godt.
Hun liker det!
Føniks. En hellig skapning i Vietnam.
Den symboliserer gjenfødelse og nye begynnelser.
-Perfekt. Jeg skal kjøpe det. -Ja?
Hva koster skjerfet?
Ti dollar.
-Hun sier ti dollar. -Flott.
Hva gjør du?
-Kjøper et skjerf. -Nei. Du må prute først.
Vi sier fem dollar.
Det er bare et par dollar.
Det handler ikke om pengene. Hun lurer deg. Først pruter du.
Unnskyld meg. Hva med fem dollar?
-Nei, det går ikke. -Det er bare fem dollar.
Hvis hun ikke aksepterer prisen, går vi. De gir seg før vi kommer langt.
Så hvis man virkelig liker noe,
gi det bort, og kommer det tilbake billigere, er det skjebnen?
Alt avhenger av at man går.
Ok, vi gjør det.
Nei, takk.
-Hun roper ikke etter oss. -Bare fortsett å gå.
Ok.
Hun ga seg ikke.
Noen selgere er sta. Det skjer. Neste gang.
Jeg møter dere utenfor, ok?
Hvor skal du?
-Jeg skal kjøpe skjerfet. -Ok, vi ses utenfor.
-Hei! Vi er her borte! -Hei. Jeg ser det.
-Hvor er gangfeltet? -Nei, det fins ikke.
Bare rekk ut hånda og gå sakte frem. Det går bra, kom igjen.
-Her? -Ja.
Nei. Jeg vil ikke gjøre det.
-Det går bra, kom. -Jeg trives her. Dette er bra.
Hva gjør…
Hvordan klarte du det?
Trikset i Vietnam er: alltid fremover, aldri tilbake.
Kom igjen. Vi går.
Stol på meg.
Jeg har deg.
-Visste at du klarte det. -Fantastisk.
-Takk. Jeg ville aldri ha gjort det alene. -Undervurderer du alltid deg selv?
Jeg gjør ikke det. Jeg kjenner egne begrensninger.
Så ikke begrens deg.
Hoi An, her kommer vi!
HER ER EN REVIDERT LISTE OVER DET DU BØR SE I HOI AN.
EIEREN AV SAIGON SILVER STAR TAR IMOT TILBUD I SLUTTEN AV UKEN.
DETTE ER EN STOR INVESTERING. TANKER?
FORTSATT USIKKER. DET ER VELDIG ULIKT TOURISTA.
HOLDER DEG OPPDATERT.
-Vær så god. -Takk.
Hei, angående i morgen.
La meg gjette, du har en uttømmende liste med turiststeder jeg kan se på.
Ikke uttømmende, jeg vil kalle den omfattende.
Den er her.
Bare skroll.
Vi rekker aldri å se alt på den listen.
Du sa jeg ikke skulle begrense meg.
Jeg har vært reiseleder en stund, og det er ting du ikke forstår.
Virkelig?
Vietnam er varmt, folksomt. Du kan lett bli utslitt.
Hos Saigon Silver Star ser vi hvor dagen fører oss.
Jeg vil gjerne se at dagen fører oss til mange steder på listen min.
Du gjør aldri noe uventet?
Være impulsiv? Leve i øyeblikket?
Sist gang misforsto jeg og noen flyttet til Ohio.
-Underlig spesifikt. -Jeg vil bare holde meg til en plan.
Hei, alle sammen, dessverre er tempelet stengt nå.
De øver til Tt.
-Øver på hva? -En løvedans.
Det er en del av tempelets årlige Tt-feiring.
Så synd. Det høres flott ut.
Vent litt.
Jeg kjenner en. La meg se hva jeg får til.
-Jeg er imponert. Du kjente faktisk noen. -Fint med forbindelser.
Som denne broen. Den heter Chua Cu.
Japanske handelsmenn bygget den.
Den er vakker.
Du er veldig flink.
Vent.
-Var det et kompliment? -Ja.
Hva gjør du?
Jeg nyter øyeblikket. Mitt første Amanda Riley-kompliment.
Føles bra.
Ok, ikke bli vant til det.
Så det er sjeldent og spesielt.
Jeg er enda mer beæret.
Det burde du være.
Kom igjen.
Det er kult.
-Lar de det bare brenne sånn? -Ja, og så gjør de det igjen.
-Jeg elsker fargesammensetningen. -Ja.
Det er virkelig nydelig.
-Denne butikken er… -Kan jeg få noe skreddersydd?
Unnskyld, ber du om tillatelse til noe?
Jeg tenkte faktisk at vi kunne kjøpe matchende antrekk.
Som familie?
For en fantastisk idé.
Kult, jeg ser meg litt rundt.
-Hvem er dette barnet? -Jeg vet ikke.
La meg hjelpe deg,
Herr "Samme shorts og t-skjorte tre dager på rad".
Jeg bytter t-skjorte hver dag, jeg har bare med åtte like.
Du kler oransje. Vent.
Dette? Få laget en skjorte.
Er det virkelig min stil?
Du har ingen stil.
Vi begynner med blanke ark, kompis.
Ok.
SAIGON SILVER STAR FØLGER IKKE EN FAST REISEPLAN.
TOURISTA TRENGER GODE FORBINDELSER FOR Å LYKKES I VIETNAM.
-Ingen skreddersydde klær til deg? -Jeg tror jeg har pakket mer enn nok.
-Hva med Tt? -Hva med det?
Jeg trodde du var eksperten?
Det er tradisjon med nye klær. Lyse farger for hell og velstand.
-Ok, hvor begynner jeg? -Skal vi se.
Der har vi den.
Er du sikker? Det er ikke det jeg pleier å bruke.
Nettopp derfor. Kom deg ut av komfortsonen.
Han har rett, for en gangs skyld.
Slutt.
Ok, vi drar til hotellet og slapper av før middag.
Ok.
-Vi ses der, ok? -Ok.
Vi skal ikke slappe av.
Skal vi ikke?
Jeg har noe å vise deg.
Vil du svare?
-Overhodet ikke. -Greit. Kom igjen.
Siden vi ikke fikk sett alle stedene på listen din i dag,
ville jeg gjøre det godt igjen.
Ved å ta meg med inn i dette mørke, øde smuget?
Trodde du var rømling eller spion? Hvor er eventyrlysten din?
Den er på vent til du sier hvor vi skal.
Det er det motsatte av eventyrlyst.
Jeg er målløs.
-Aldri sett sånt før. -Visste du ville like det.
Denne byen er mer enn en liste over turistattraksjoner.
Noen ganger er det å reise å nyte atmosfæren.
Alt jeg kan si er: "wow."
Og der har du to Amanda Riley-komplimenter.
Er "wow" et kompliment?
"Wow" som i:
"Wow, jeg tror faktisk du visste hva jeg trengte å se før meg."
Greit. Det er et kompliment.
Jeg bør ta det rolig.
Hvor lenge har du jobbet som reiseleder?
Til tross for min ekspertise…
-Fem-seks år. Ikke så lenge. -Hva gjorde du før?
Mamma ville at jeg skulle bli i USA, få meg kontorjobb.
Men jeg dro tilbake, jobbet på pappas restaurant i Hu.
En dag ringte Anh og sa at faren trengte hjelp med reiseselskapet.
Jeg nølte med å ta tilbudet.
Hvorfor? Du er et naturtalent.
Presset for å vise besøkende den beste versjonen av Vietnam.
Jeg er født her, men en stor del av meg er også amerikansk.
Og det føles så fantastisk å dele Vietnam med resten av verden.
Etter første tur var jeg hekta. Så meg aldri tilbake.
Det er bra. Se på meg. Gudene vet hvor jeg hadde vært uten deg.
-Du hadde ventet på å kjøpe skjerfet. -Hvorfor hatet hun meg?
Jeg tror hun så en mesterpruter i deg. Hun reddet seg selv.
Ja, du har rett.
Jeg vil vise deg én ting til.
Ønsk deg noe.
Hva ønsket du deg?
Sier jeg det, går det ikke i oppfyllelse.
Tror du på det?
Kanskje.
Men det gjør ikke du, hva ønsket du deg?
Topphemmelig.
-Ser du? Du tror det samme. -Jeg helgarderer meg.
Sånn i tilfelle.
Ikke sånn, hold den høyere.
Du er kameranerd, men du kan ikke ta selfier.
Jeg foretrekker bilder av ting som ikke er meg.
Spesielt ikke bilder jeg tar selv.
Det er fordi du ikke vet hvordan. Ok, se.
Hold den over hodet. Se opp.
Nesten, og der, ta bilde.
-Jøss! -Ja, det ser bra ut. Ser du?
Takk.
Han der vil lære oss å ro den runde båten. Kom igjen.
NYTT INNLEGG NYTT ÅR, NY MEG
Hva er dette?
Gjør Amanda Riley ingenting?
Å gjøre ingenting føles veldig rart.
-Fortsett å øve. Du blir bedre. -Ja.
Hei! Vi er i båten!
-Det er skummelt. -Det er ikke skummelt. Ikke vær så feig.
-De ser ut til å kose seg. -Ja.
Kom igjen.
I tallerkenen?
Når gjorde du dette sist?
-Aldri. -Aldri?
Derfor ville jeg prøve.
I så fall, kan jeg komme med et forslag?
Jeg tror du må vrikke på den.
-Vrikke? -Som et ror.
-Vil du prøve? -Ja.
-Vrikk. Nei. -Det er ikke sånn.
Jeg skal heller prøve å…
Ok. Ja.
Ok, vi kommer ingen vei.
Og ikke si noe dypt og metaforisk om det.
Nei. Aldri. Du er bare dårlig til å padle.
La meg prøve.
-Nei, jeg har det. -Nei, la meg.
Jeg kan ikke svømme!
-Jeg har deg. -Tulla!
FORENSIC_JOHN KOMMENTERTE BILDET DITT:
"NYDELIG JENTE PÅ ET NYDELIG STED!"
"HVOR I ALL VERDEN ER AMANDA RILEY?"
Hei, folkens!
Dårlige nyheter. Tre timers ventetid på billetter til Golden Hand-broen.
Tre timer?
Kjenner du ikke en fyr der?
Vent litt. Hei, folkens, ny destinasjon.
Enda bedre enn Golden Hand-broen.
-Bedre enn Golden Hand-broen? -Ja, mye bedre.
Ja, hvor er vi?
-Har noen sagt at du er ut… -Utålmodig?
Ja, sjefen min sier det var derfor hun ansatte meg.
Velkommen til M Sn-helligdommen.
Dette er eldgamle hindutempler
bygget i løpet av tusen år av forfedrene til Cham-folket.
Champa-imperiet hersket over deler av Vietnam i århundrer.
Kongene deres bygde disse templene for å tilbe guden Shiva.
Se dere gjerne rundt.
Et under, ikke sant?
Hvordan bygde de dette?
Det er mange teorier, men ingen vet sikkert.
Omfavn mysteriet, du som selv er en mystisk kvinne.
Så M Sn er ikke på den vanlige turen?
Nei.
Alle vil se Golden Hand-broen, som er fantastisk,
men dette stedet er noe eget.
Jeg kjenner det.
Det er som om jeg blir fraktet
til et annet sted. Det er…
Det er ikke bare et turiststed,
det er en opplevelse.
Jeg er enig.
Jeg kan ikke tro at jeg sier det, men jeg vil ha mer.
Jeg vil ha opplevelser. Ikke noe fra boken. Utenfor allfarvei.
Er Amanda Riley impulsiv?
La oss se.
Skal vi?
-God morgen, medreisende. -Hei.
-Reiseruten er endret. -Hvor skal vi?
Vi tar en utenfor allfarvei-avstikker.
Vi i Saigon Silver Star tar kundeforslagsboksen på alvor.
HEMMELIG AVSTIKKER… VI FÅR SE.
Velkommen til et spesielt sted, Thôn Chàng, vår families landsby.
Vi går resten av veien.
-Ok. -Jeg gleder meg til å se dette.
Jeg sa ikke ifra at vi kom.
Det gjorde jeg.
Og du forblir favorittbarnebarnet.
LANDSBYEN CHÀNG
-Hvem er den fyren? -Det er ikke så lenge siden sist.
Gi meg en klem.
Herregud, det kiler!
Du må klippe deg.
-Fint å se deg, Bà Ni. -Bà Ni!
Mitt gode barnebarn. Det som kommer på besøk.
Hei, jeg jobber.
Jeg er også opptatt, men besøker henne og ser The Bachelor sammen med henne.
Hun mener jeg passer perfekt inn.
Selv da hun studerte i Australia ringte hun meg hver dag.
Smisker.
Folkens, dette er bestemoren vår. Dere kan kalle henne Bà Ni.
Velkommen.
Det er en ære å være her.
-Var det en setning? -Det var bra.
Du liker denne, eller hva?
Endelig har du med ei jeg kan godkjenne.
Gi deg, Bà Ni! Vi har gjester!
Sinh og jeg er i slekt med alle i Thôn Chàng.
Så det er lett å finne overnatting. Brian og Maya, dere bor hos onkel Hoa.
Robin, Sam og Dom, dere bor hos tante Diem.
Alex, du bor hos…
Si til Google translate-jenta at hun kan bo hos meg.
Amanda, bestemor inviterte deg til å bo hos henne.
Å, flott.
Ja, denne er god. Det kalles "Kho Bo".
-Kho Bo? -Kho Bo.
Smak litt. Det kan være litt sterkt.
Ja. Gjør du?
Ja.
TALEPOST
Hei, du hører nok ikke på denne meldingen,
men i tilfelle du gjør det,
vil jeg bare si at jeg skjønner. Jeg er en idiot.
-Jeg rotet det skikkelig til… -Hei. Hvordan går det?
Hei.
Bra.
Så…
…da du sa avstikker, tullet du ikke.
-Det er verdt det, ikke sant? -Absolutt.
Det er akkurat slik jeg så for meg den vietnamesiske landsbygda.
I tillegg har de utrolig rask Wi-Fi.
Bestemor elsker Candy Crush.
Ting er endret her siden jeg var barn.
Men mye gjøres fortsatt på samme måte.
Noen amerikanere forbinder Vietnam med krig,
men det er en liten del av historien.
Definitivt.
-Hvor lenge skal vi være her? -Til Têt, som er om to dager.
Det er tradisjon å dra hjem til nyttår.
Bestemoren din er glad for at du og Anh kom på besøk.
Anh, ja. Meg?
Og som straff får jeg aldri vite det.
Bà Ni er en tøff dame.
-Du er redd for henne, ikke sant? -Ja, absolutt.
-Hun bjeffer, men biter ikke. -Bjeffingen er nokså skummel.
Vil Amanda Riley at jeg beskytter henne?
Beskytte meg fra Bà Ni? Tror du at du har det som trengs?
Ærlig talt, nei.
Sinh! Jeg rydder ikke opp alene. Kom og hjelp. Nå!
Så nær den søte friheten.
-Beklager. -God natt, Amanda.
God natt, Sinh.
Sov godt.
Bà Ni står tidlig opp. Trodde du var oppe.
-Er det til meg? -Ja.
Vi vasker bort det gamle året før det nye kommer.
Du sa utenfor allfarvei.
Så kult.
Ja?
Bà Ni minner meg om bestemoren min.
Hun var også tøff.
Der du har det fra.
Definitivt ikke like sterk.
Hun gikk bort for to juler siden nå.
Kondolerer.
Du savner henne veldig?
Da sender du henne en melding under Têt. Hedrer hennes minne.
Det hadde hun likt.
Åndene lytter alltid.
Hva er dette?
Brenning av offergaver, vi sender dem til forfedrene
og ber om velsignelse.
Hei.
-Jeg har Bà Nis handleliste. -Da drar vi.
På den greia der?
Den har ingen kollisjonsputer eller dører, eller noe som hindrer oss i å falle av.
Da bør du holde deg fast.
Jøss. Hva er dette?
Unge bambusskudd.
Kan man spise dette? Det ser veldig kult ut.
Det er nydelig.
Denne utenfor allfarvei-avstikkeren gir meg nye ideer.
Ja? Hvordan da?
Onkelen min er snart pensjonist. Jeg håper å ta over.
Jeg vil ta Saigon Silver Star i en helt ny retning.
Utfordre reisendes oppfatning.
Gi dem uforglemmelige opplevelser.
Jeg synes det er en kjempegod idé.
-Ja? Gjør du det? -Ja. Jeg har det kjempegøy, så…
Jeg også.
Har onkelen din nevnt…
Vent litt. Jackfrukt. Bà Ni dreper meg om de blir utsolgt.
…at han vil selge virksomheten?
Ja.
INGENTING VED DENNE TUREN ER SOM JEG FORVENTET.
SINH ER DETTE SELSKAPETS HJERTE.
Hei. Kom bare for å se om du har det bra.
Ja. Flott, takk.
Hallo.
Jeg vil snakke med gjesten vår.
-Skal du forhøre henne? -Nei. Spør nå.
Hun ber meg oversette.
Ja. Kom igjen.
Hva sa hun?
Spør om hun er interessert i vår Sinh.
Ikke le! Dette er viktig!
Hun vil vite hva du vil med Sinh.
Er du singel?
Spurte hun om det siste?
Nei. Jeg er nysgjerrig.
Ok.
Ja, jeg er singel.
Og når det gjelder Sinh, er han…
Han er så smart og morsom og sinnssykt kjekk,
men jeg bor i California,
så jeg vil være vennen hans.
Hva sa hun?
Hun sier at han er kjekk…
…men at hun bare vil være venner.
Jeg tror henne ikke!
Jenta får Sinh til å smile.
Jeg liker at Sinh smiler.
Ja, hun tror deg ikke.
Du får barnebarnet hennes til å smile, og hun elsker når han smiler.
Du liker ham vel?
Jeg skulle bare ønske det ikke var så komplisert.
Må det være det?
Denne turen ble noe annet enn jeg hadde sett for meg.
Ja. Det suger om det er vår siste.
Hvorfor sier du det?
Faren min vil selge virksomheten. Et amerikansk firma er interessert.
Ingen vet det, ikke engang Sinh.
Men burde han ikke vite det?
Jeg forteller det når turen er over.
I morgen er en altfor viktig dag.
Ja.
Lytt etter et bank på døra i morgen.
Den første som kommer hjem til deg på Tt betyr mye.
Det vil varsle om din skjebnes vei for det nye året.
Det legger mye press på ett bank på døren.
Tradisjonene våre tuller ikke. God natt.
INGEN LYD PÅ TO DAGER. FREMDELES I LIVE?
VI BØR LEVERE INN TILBUDET VÅRT SNART. HVA TENKER DU?
-Godt nytt år. -Godt nytt år.
Er du her for å varsle om min skjebnes vei for det nye året?
Nei. Jeg skal til Bà Ni.
-Skal jeg hente henne, eller… -Hun står nok og tyvlytter bak døren.
De serverer mat nå, seg går ut. Vi snakkes senere. Ha det.
Ok, vi er venner på ordentlig nå,
hvem er det du alltid livestreamer til på Facebook?
Det er faktisk til bestefaren min.
Han kan ikke reise lenger, og han har ønsket å se Vietnam,
så jeg ville vise ham det.
Han og vennene hans på aldershjemmet er hekta på eventyret mitt.
Det er som lineær-TV for dem, så jeg vet ikke.
Jeg vet det er dumt, men han betyr mye for meg.
Det er utrolig kult.
Takk.
Du ser vakker ut.
Jeg kan ikke tro at vi er her.
Jeg burde tatt deg med på flere reiser.
Jeg brydde meg aldri om hvor vi var så lenge vi var sammen.
Nå og for alltid.
Fint å ha deg hjemme til Tt.
Hva om jeg gjør det til en vane?
Hva synes du?
Jeg tror du får et veldig heldig år.
Ja!
Slutt!
-Jeg skal smake. -Ja.
Kom igjen, bestemor! Ja!
Middagen med familien din var virkelig spesiell, takk.
Jeg ante ikke at denne turen kunne inneholde noe sånt.
Som jeg sa:
når du åpner deg for nye muligheter, er det overraskende hvor livet kan ta deg.
Jeg føler at turen har forandret meg.
-Jeg tar æren for det. -Det burde du.
Vi har ikke sett i reisehåndboken, og jeg elsker det.
-Ikke mer fargelegging innenfor linjene? -Jeg ville ikke gått så langt.
Men man skal ikke kimse av spontanitet,
å kaste planene og følge hjertet.
Men hør her, sannheten er at…
…jeg…
Det er ikke tilfeldig at jeg tok denne turen,
og det er noe jeg vil si,
noe jeg må si.
Er det: "kyss meg?"
Jeg…
Ja, kyss meg.
-Ha det bra. -Takk for at du tok så godt vare på oss.
Du er så snill.
-For et vakkert… -Takk.
Takk for gjestfriheten.
Å, jøsses.
Jeg håper du kommer på besøk igjen.
-Hva betyr det? -Hun håper du kommer på besøk igjen.
Jeg også.
Takk.
Ta vare på deg selv, Bà Ni.
Bà Ni.
Ikke ødelegg for deg selv nå.
Det skal jeg ikke.
Jeg lover.
-Var ikke det kult? -Jeg vet det!
Jeg liker den bedre.
IKKE GJØR NOEN ENDRINGER
BORTSETT FRA KALDT VELKOMSTVANN. INNFØR DET.
Vi er i Hanoi om et par timer.
Det blir tid til å slappe av og utforske etter innsjekk.
I kveld blir det Thang Long vanndukketeater.
-Ja! -Og deretter autentisk gatemat til middag.
-Kult. -Vi skal også hente en ny gjest.
Flere venner.
Nei, vær så god.
-Stilig kamera og alt? -Ja, jeg har deg.
Vi ses snart.
ET ANNET FIRMA BYR PÅ SAIGON SILVER STAR!
VI MÅ LEVERE INN ET TILBUD NÅ!
Hva?
JA ELLER NEI?
JA! DEFINITIVT.
Definitivt.
VI KAN IKKE LA ET ANNET FIRMA KJØPE DEM.
Hei!
Overraskelse!
Hei.
-Så du kjenner Amanda? -Det gjør jeg.
-Amandas venner er våre venner. -Takk. Teknisk sett er jeg ikke en venn.
Jeg er kjæresten hennes.
Ekskjæreste. Vi slo opp.
Ja, det gjorde vi. Vi slo opp, og det er derfor jeg er her.
For å vinne deg tilbake.
Hvordan fant du meg?
Jeg fulgte hjertet mitt.
Nei, seriøst.
Jeg ringte reiseselskapet.
Femti tusen poeng senere hadde jeg en flybillett og et bussete.
Jeg jobber med regnskapskriminalitet, vi er finansverdenens James Bond.
Ja. Apropos James Bond, jeg er her som hemmelig kunde,
så ikke nevn for noen hvorfor jeg er her.
Nei, selvfølgelig ikke. Det er så varmt.
Tenk at suppe er så populært.
Og bohem-hotellet? Det ligner ikke Tourista.
Det er koselig og personlig.
-Jeg liker det. Det nye Tourista, kanskje. -Hør her, det er…
Det er en elefant i rommet her,
og jeg har ignorert den altfor lenge.
Vent, er jeg elefanten?
Nei, du er…
Elefanten er…
Jeg… Unnskyld, jeg går for fort frem.
Jeg kom nettopp, og du er nok fortsatt sint på meg.
Det er en god gjetning.
Jeg vil bare at du skal vite at jeg har tenkt mye på
å ri inn i solnedgangen med deg, så…
På vår enorme kjæledyr-elefant, så klart.
Bare tenk på det, ok?
-John er hva? -Her, altså her hvor jeg er.
Dette er et besvimelsesverdig øyeblikk.
-Det er vel litt romantisk. -Litt?
Det var ikke det svaret jeg forventet.
Nei, fordi…
-Jeg har møtt en annen. Sinh. -Å! Denne historien ble endelig bra.
Ikke at den var kjedelig før, men du vet:
"Vennen min ble dumpet og dro på ferie"-historien.
Men nå er det deg og to kjekke menn i et trekantdrama, i Vietnam.
Jeg føler at du blir litt revet med.
Det er en morsommere historie.
Jeg skal ikke fortelle den til noen du kjenner. Hva skal du gjøre?
Jeg vet ikke.
Sinh er så eventyrlysten og spennende.
-Men John og jeg er så komfortable sammen. -Kjedelig.
Og Sinh bor i Vietnam, John bor i Ohio, som iallfall er i det samme landet.
Er det?
John og jeg var sammen så lenge, hva om Sinh bare er en ferieflørt?
Ikke noe ekte. For ikke å snakke om at han ikke vet hvorfor jeg er her.
Apropos, jeg sendte inn et tilbud til Saigon Silver Star.
Ok, vent, er det derfor du er på kontoret kl. to på natten?
Herregud, ja, du vet at jeg bor her. Vakten kaller meg mamma.
Ok, "mamma".
Si meg når avtalen er i boks, ok? Vi er det rette byrået for dem.
Hvis den går i boks, skal jeg det.
-Ja. -Lykke til der ute. Vi snakkes snart.
BILLETTER
Vanndukketeater har eksistert i Vietnam i århundrer.
Når rismarkene flommet over, underholdt folk seg selv med dukketeater.
Å! Sinh, ikke sant?
Ja, dere vet så mye om Vietnam. Jeg vet ingenting om Los Angeles.
Det er jobben vår.
Hva jobber du med?
Regnskapskriminalitet. Det er komplisert.
Du etterforsker svindel og underslag,
og analyserer informasjon til bruk i rettssaker.
Ser du? Ikke så komplisert likevel.
Ok, da går vi.
-Ok. -Takk, Sinh.
Hei.
-Jeg vil bare forklare. -Du skylder meg ingen forklaring.
Jo, vi kysset.
Vi kysset.
-Det betydde noe for meg. -For meg også.
-Da skjønner du at jeg er litt overrasket. -Da er vi to.
Forestillingen starter. Vi går og setter oss.
Jeg elsket ilden og dragene. Jeg skjønner ikke hvordan de gjør det!
De dukkeførerne var geniale!
Det var så vakkert, og musikken var fantastisk, ikke sant?
-Ja! -Har du prøvd dette?
Herregud. Det er nydelig.
-Ok, det ser bra ut. -Det er bra.
…å spise sånn når jeg allerede føler…
Jeg skal ikke spy eller noe.
Ok.
Sinh?
Faren min solgte reiseselskapet.
Solgte han Saigon Silver Star?
Til hvem?
Et amerikansk firma kalt Tourista?
Hvorfor sa du ikke noe?
Vet hun noe?
-Beklager. Jeg… -Jeg er…
Jeg er en…
Jeg jobber i Tourista, men det er ikke som det ser ut.
Det er det, men det er det ikke, og jeg kan forklare, ok? Så…
Sinh?
Sinh!
Så dette var bare forretninger?
Ja, det begynte sånn, men dette har vært mitt livs beste reise.
Jeg vil bare at andre skal oppleve det.
Hvorfor skal jeg tro på noe du sier nå?
-Jeg føler meg så dum. -Nei, jeg er dum.
Jeg ville si det til deg, men alt var så usikkert.
Stopp.
Bare stopp.
Hva betyr det nå?
Bortsett fra Tourista-dramaet, var det veldig gøy i går.
Dukkene og den rare maten på de små stolene.
Alt er så autentisk og søtt her.
Men det beste var å være her med deg,
som er heldig for meg,
for Reed trenger meg bare til slutten av året.
Så vi tar langdistanse til da, så er jeg tilbake i LA,
og vi kan begynne å lete etter hus,
det har du hatt lyst til lenge.
Husjakt?
Det er litt av en helomvending, for to uker siden
var du ganske gira på en pause.
Ja, nei, jeg…
Jeg ville betalt en formue for å ta det tilbake.
Men det kan du ikke, og du burde ikke, for vi er der vi er.
Akkurat. Her.
Jeg tror tanken på ekteskap skremte meg,
så jeg rømte helt til Ohio for å unngå det, men så innså jeg
at jeg må være villig til å gjøre det offeret for deg.
Men det bør ikke være et offer, John.
Hvis du ville dette, hadde det ikke føltes som et kompromiss.
Da hadde du bedt meg bli med til Ohio.
Hør her.
Da du dro, var jeg fortapt.
Jeg var så komfortabel i vårt lille hjørne av verden
at jeg aldri tok en titt utenfor.
Og selv om det høres rart ut, har denne turen vist meg
at jeg ikke var fortapt, jeg var bare ikke der jeg skulle være.
Det er…
Det føles som om dette kunne blitt sendt i en e-post.
Muligens, ja, men…
Men jeg er så glad for at du er her.
Virkelig, for jeg vil ikke ha denne samtalen gjennom en dør
eller på e-post, for fem år fortjener bedre enn det.
Ja.
Det gjør det.
Ok. Jeg…
Jeg burde sikkert bestille fly hjem,
og det fort, så jeg slipper midtsetet i 20 timer.
Pass på deg selv, John.
Du også.
Beklager at jeg ikke sa noe om at pappa skulle selge selskapet.
Er du sint på meg?
Jeg var redd.
-Det ligner ikke deg. -Jeg er også bekymret for jobben.
Jeg tenkte at det gikk over om jeg ignorerte det.
Ok.
Det ligner deg.
Jeg føler at jeg mister alt.
Jobben jeg elsker. Drømmene jeg har for firmaet.
Amanda.
Hvorfor gir du opp så lett?
Jeg trodde det nye året ville komme med viktige endringer, men…
Jeg må gå og klarne tankene.
Jeg skjønner.
Jeg kjører gruppen til flyplassen i kveld.
Takk, Anh.
Nei, men det var helt utrolig.
Bà Ni, bestemoren, fikk meg til å skrubbe røkelsesholdere og…
Vent, jeg falt ut.
Du vasket huset til en fremmed, men dette er den beste turen du har tatt?
Ja, uten tvil. Jeg følte at jeg virkelig var med.
Vi fikk en veldig autentisk kulturell opplevelse,
og jeg så at hele gruppen følte det på samme måte. Vi var…
Vi ble forandret, vi ble forbundet,
og jeg vet at kundene våre vil føle det samme.
Sinh er den som bør lede firmaet for oss i Vietnam.
Er du der fortsatt?
Det høres perfekt ut. Jeg synes vi bør gå for det.
Ja! Virkelig?
-Virkelig. -Tusen takk.
Nei, selv takk.
Men det jeg lurer på er,
med John ute av bildet, hva skjer med reiselederen din?
Det skal jeg finne ut av. Jeg holder deg oppdatert.
Må kraften være med deg.
Dere har en time før vi drar til flyplassen,
så pass på dere selv, så møtes vi her.
Unnskyld, hvor er Sinh?
Han dro. Han måtte komme seg vekk.
Hvor dro han?
-Til faren sin. -Hva?
Han tar nattbussen, men han la igjen denne til deg.
Er det for sent å nå ham?
Bussen går om 30 minutter fra operahuset på andre siden av byen.
Men hvis noen kan få deg dit, er det meg.
Ja!
Operahuset er rett frem.
Takk.
Du klarer det! Løp!
Sinh!
Du tar teorien din om å gå ganske seriøst, eller hva?
Beklager at jeg løy.
Jeg kom til Vietnam for noe jeg trodde jeg ville ha.
For å være den jeg trodde jeg burde være.
Men du lærte meg en helt ny måte å leve livet på.
Du lærte meg en ny måte å være meg på.
Tourista blir Saigon Silver Stars partner. Du kan fortsatt drive det.
Med Anh, selvfølgelig, for vi ble enige om at hun er sjefen.
Takk for skjerfet.
Du kler det helt sikkert.
Selv om jeg måtte betale full pris.
Hva ønsket du deg i Hi An?
Jeg ønsket meg et lykkelig liv.
Hvordan skal du få til det?
Jeg tror jeg kjenner en fyr.
Tekst: Anette Aardal