Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
ЛОС-АНДЖЕЛЕС
Вітаю, це Аманда Райлі з «Туріста Ворлд Тревел».
Так, усе буде добре, місис Сміт.
Так, я розумію, ми працюємо максимально швидко.
Боже, я сумую за курінням у кризу.
Бінго. Місис Сміт щойно надіслала фото.
Так, що в нас тут?
ОМРІЯНІ ПОДОРОЖІ З НАМИ
Ні, серйозно,
що це в нас тут?
Ага, ось.
Місис Сміт, вам пощастило.
Ми знаємо, де ви з містером Смітом.
Так, ви сіли не на той п'янкий круїз.
Звісно, футболки для груп дещо схожі.
Так, ми змінюємо маршрут, щоб негайно вас забрати.
Тут ніколи не знудишся.
Молодець, Амандо.
Наша інша понеділкова криза — В'єтнам.
Він входить у десятку омріяних місць для відпусток.
А клієнти звертаються до інших компаній,
бо в нас там немає жодного автобуса для туру.
Поки що.
Мені подобається ця інтрига.
-Є ідея? -«Сайгон Сільвер Стар».
Сімейна туристична мініфірма, яку власник хоче продати.
Не дуже відома, але в інтернеті в неї фантастичні відгуки.
Кого відправити таємним покупцем, щоб глянути, чи варто?
Я б хотіла відіслати тебе, але ти, мабуть, будеш зайнята.
-Зайнята? -Угу.
Дзвонив Джон. Хоче, щоб ти вернулася раніше, а не сиділа допізна.
Він явно щось запланував, тож я забронювала тобі манікюр на 16:00.
Манікюр? Щось не доганяю.
Не доганяєш? Ви двоє сто років разом.
Знаєш, п'ять років — це ще далеко не сто.
І раптом хоче, аби ти рано прийшла з роботи.
Очевидно, що він хоче освідчитися.
Я дев'ять разів заміжня. І знаю ознаки. Не сумнівайся в мені.
Який колір буде пасувати
до одного з найцікавіших вечорів мого життя?
-То це особлива подія? -Потенційно.
Ваша рука.
Мій бос Мона думає, що мій хлопець освідчиться мені.
Отакої. Звучить круто.
Я подумала… Не знаю, що саме я подумала,
але здавалося, що цей день ніколи не настане.
Ми з Джоном були зосереджені на кар'єрах.
-У нього робота? Шик. -Так.
Бухгалтер. Встряв у ту складну справу про податкове шахрайство.
-Мій хлопець теж устряв у схожу. -Ой.
Але не як бухгалтер.
Хочете про це поговорити?
-Ні. -Гаразд.
Не можу. Судовий наказ.
І начальство каже, що манікюр — час клієнта, тож розкажіть
вашу історію кохання.
Наше перше побачення було на мистецькому вечорі.
Джон заплатив купоном, це круто.
А тоді малювали соняшники.
Насправді виявляється, ми обоє дуже погано малюємо,
та дуже добре цмулимо, це наша спільна риса.
Та я збагнула, що Джон — мій принц,
коли він за кілька тижнів узявся за мої податки.
Податки.
Пристрасно.
Це мова його любові.
Отакої.
Він справжній дорослий чоловік.
Саме так.
Нам просто… Нам так комфортно разом, розумієте?
Ну от… Прекрасно.
Повірити не можу, що через рік носитиму обручку на пальці.
А я працюю в турагенції,
тож, сподіваюся, спланую ідеальний медовий місяць,
і ми помалу звикнемо до нашої нової дійсності.
Може, навіть підшукаю дім.
Оце так!
Ви вже обрали колір?
Точно.
Може, червоний?
Червоний — це виклик. Пристрасть. Кому не подобається пристрасть?
Чи щось інше. Скоріше…
О, блакитний.
Блакитна кров, аристократи.
Я не розумію.
Це такий вислів. Не важливо.
Оцей. Цей, і все. Це класика.
У вас і так уже цей колір.
Саме так. Він нейтральний, він надійний.
Пасує до будь-якого одягу. Це мов подруга-помічниця.
Гаразд.
Дякую, що вислухали мене.
Нема за що.
Нігті — це лише підробіток. А взагалі я лайф-коучиня.
Овва.
Моя пристрасть — помагати людям знайти свою.
Я певна, що ви суперпрофесіонал,
але моє життя нарешті на підйомі,
і все буде лише краще й краще.
-Не робіть так. -Вибачте.
Обережно!
Джоне?
Ні, просто страшенно вродливий злодій, що вдерся у винний холодильник.
Думаю, мій хлопець цьому не зрадіє.
Ну, то запроси його.
Як бачиш, у мене досить суші для всіх твоїх хлопців.
Так от, Мона сказала мені, щоб я приїхала додому раніше.
Що ми святкуємо?
Вина?
Звісно.
Будьмо.
Сядьмо собі.
Аманда Райлі.
Я тут.
Поглянь на нас. П'ять років.
-Ми молодці. -Так, це великий кілометраж.
Так, але на шинах ще багато протектора, розумієш?
-І він хороший. -Бо це міцні шини.
-Дуже міцні. -І десь отак я міркую про нас двох.
Ми як надійне американське авто.
Завжди хороші й стабільні оцінки техогляду.
Така собі метафора. Я переживаю. Вибач.
Ти молодець, котику.
-Амандо. -Так.
Є
багато різних видів птиці…
Джоне, я тебе зупиню. Добре?
Слухай, ти просто не аж дуже суперромантик,
тож я…
Я звільню тебе від труднощів і скажу:
«Так».
Так?
Я кажу «так» тій пропозиції, про яку я думаю?
Ти переїжджаєш в Огайо?
Мені якось подзвонив Рід.
-Рід? -Сусід по кімнаті з універу.
У нього мегакомпанія в Огайо,
і він запропонував мені очолити відділ судово-бухгалтерської експертизи.
Для мене це величезна можливість.
То я переїжджаю? Теоретично, так,
та я не знаю, наскільки, і що я там робитиму.
І я не прошу тебе почекати, поки я розберуся.
Я прошу перерви. І все.
Між нами все лишається, як і раніше.
Тому я й розказував про міцне авто.
У тебе дуже гарний манікюр, до речі.
Кажуть, коли ти сама, важливо дбати про себе.
Не те щоб ти була сама. Просто треба робити це заради себе самої.
Гаразд. Амандо, чесно, я…
Я визнаю, що міг би заладнати це трохи інакше.
І вибач, я просто…
Ти ж знаєш, я дуже переживаю через конфронтації.
Амандо, пробач. Я не хотів тебе образити.
Я кохаю тебе.
Перерва?
-Аманду Райлі не ставлять на паузу. -Ще б пак.
Аманду Райлі не відкладають на потім, як якийсь там гарнір.
-Не на ту напали. -Аманду Райлі не відкладають,
як якусь там планову операцію, про яку не просять з ввічливості.
Звучить якось дивно, але я розумію.
Тобі треба поїхати з міста.
Ми відправляємо тебе до В'єтнаму.
Так, омріяна відпустка після того, як тебе кинули.
От. Досліди прекрасну країну, щоб забути,
що хтось розірвав твоє серце на мільйон шматочків.
Будеш нашим таємним покупцем під прикриттям.
Наступний тур вирушає за два дні з Хошиміна в Ханой на Тет,
в'єтнамський Новий рік.
Новий рік.
Новий рік, нова я.
«Туріста» заявить про себе у В'єтнамі як турагенція, з якою слід рахуватися.
-Ти хутко відновилася. -На 100% вдаю це.
Я склала маршрут мрії по В'єтнаму.
У кожної зупинки туру є п'ятизірковий досвід.
Стань нашими очима й вухами на місці.
Яку ж саме компанію ми купуємо?
Повернися звідти й покажи світу, хто така Аманда Райлі.
МАРШРУТ ДО КОХАННЯ
ДЕ ВІДБУВАЄТЬСЯ ОТРИМАННЯ БАГАЖУ?
Вітаю.
Ви знаєте, яка моя валіза?
Валіза.
З…
-Ган ліс, а тоді з ними їдуть. -А, отримання багажу.
Так!
-Ти говориш англійською. Так. -Так.
Хотів побачити, до чого дійде.
«Сайгон Сільвер Стар».
САЙГОН СІЛЬВЕР СТАР
Я Сінь. Сінь Так, твій новий гід.
Гадаю, ти міг би почати з цього.
Міг би.
Просто перепитаю:
це точно не твоя сумка?
Далі.
Просто розкажу:
є кращий спосіб.
Я знаю декого, хто знає декого.
Стривай, ти знаєш декого, хто знає декого, хто…
Знайде твою валізу.
Та ні.
Думаю, краще довірити це професіоналам авіакомпанії.
Гаразд.
Наступний.
Вітаю, я Аманда, а ви?
Так.
Чудово справляєтеся.
Працівник місяця щомісяця, 100%.
Нащо я це кажу? Хай там як, здається, я загубила валізу.
Срібного кольору, на колесах.
і мені треба вернути її якомога швидше…
Ми зателефонуємо вам.
А, чудово, через годину? Може, дві…
Наступний.
Ґречно дякую.
Так.
Добре.
Вітаю.
Агов!
Ну нарешті. Я вже збиралася лишити тут вас двох.
Амандо, моя кузина Ань.
Її батько, мій дядько, — власник турфірми.
То ти, у певному розумінні, шефиня Сіня.
Салют.
У тебе гарний стиль.
-Без багажу? -Схоже, авіакомпанія загубила мою валізу.
Нічого, Сінь знає тут декого.
Я вже це почула.
Корпоративні екскурсійні групи. Це жарт.
Вони не пізнають справжнього В'єтнаму, як ти.
Ясно.
-Ви не пропонуєте гостям напоїв? -Візьмемо вже в готелі.
Може, проїдемося по маршруту?
Розслабся й насолоджуйся краєвидом. Сінь усе владнає.
Гаразд. А чим саме займаєшся ти?
Що вмію найкраще.
Веду авто.
МІСТО ХОШИМІН
Спасибі.
Овва, це розкішний краєвид.
З даху ще красивіше.
У нас о сьомій зустріч групи.
І ми обговоримо маршрут? Тут стільки всього цікавого.
Тобто Нотр-Дам, Сайгонський головпоштамт…
Не поспішай. Розклад складаю я.
Ти ж обрала тур, так? Твоя частина виконана.
Це означає, що ти навіть не заглянеш у мій розкішний план?
Тут є вкладки.
Звісно.
Треба ще чогось до прибуття валізи?
Подивимося, чи вона ще прибуде.
Ой. Ти геть зневірилася.
Так, ти маєш рацію, геть.
Тому-то я завжди пакую
свої туалетні приналежності та чисту сорочку в ручну поклажу.
-Я вражений. -Ну що тут казати. Я була скауткою.
Печиво м'ятне чи «Самоа»?
-«Самоа», звісно. -«Самоа»?
-Так. -Ні, завжди м'ятне.
Що? А я ще, дурна, думаю, що ми можемо бути друзями.
То звідки ти стільки знаєш про скауток?
Значну частину дитинства я провів у США.
І з'їв багато м'ятного печива.
Побачимося вже там. І пробуй, що хочеш, але не задрімай.
Борися за будь-яку ціну.
Це єдиний шанс пережити джетлаг.
Гаразд.
Слово скаута.
Не задрімай.
Дехто таки задрімав.
Знаю, ти казав триматися. Я прокинулася.
І здалося, що я й ім'я своє забула.
Я можу помогти. Аманда Райлі.
А ще можу помогти з випивкою. Як її звати?
Біле вино?
Наша група ось там.
Привіт, я Аманда.
Привіт. Я Сем. Це моя дружина Дом і наша донька Робін,
а це їхні телефони.
Алло?
Даруйте. Ми пролетіли півсвіту задля цієї подорожі.
Я маю вилізти з телефону, а мама — ні?
Робін, мама права, зараз час для родини.
Дякую,
каже моя дружина, що досі шле робочі листи під столом.
-Вибач. -Ми дуже цивілізовані, обіцяю.
Задля солідарності я сховаю і свій.
Привіт. А це мій стрім.
-Привіт. -Привіт.
Сонце, ви однолітки.
То йому телефон можна!
Привіт, я Алекс. Телефон — для блогів.
У нас з друзями на Facebook Live повно пригод. Привіт.
Алексе, сідай до нас. Розкажи про себе.
Я рік відпочиваю, а тоді вступатиму в Айову на агромашинобудування.
-Гратиму в «Сайклоунс». -Отакої.
-Привіт. -Привіт.
Вибачте за запізнення.
-Хтось «випадково» задрімав. -Винен.
Ми Браян та Майя Конвей.
-Вітаємо. -Привіт.
-Рада знайомству. -Що привело вас до В'єтнаму?
У нас медовий місяць.
Медовий місяць? Це так романтично.
Ой, ми одружилися 40 років тому,
але ми були тоді голі-босі, а от тепер ми вже на пенсії, тож ось.
Краще пізно, ніж ніколи.
А що привело тебе до В'єтнаму?
Мені просто треба було втекти.
Просто от… Розумієте?
Тебе недавно кинула кохана людина, так? Що?
Я… З чого це ти таке взяла?
Ти подорожуєш сама, дуже розумно вибираєш алкоголь.
Він дуже по-дурному дав тобі вислизнути крізь його пальці.
Мені просто дуже потрібна була відпустка.
Що завгодно, щоб утекти з роботи.
А ким ти працюєш?
У мене є ідея. Це буде весело.
Може, узагалі не говорімо про роботу, а в кінці здогадаємося, хто ким працює?
-Про роботу — мовчок. Мені це подобається. -Добре.
Не хочеш про це говорити, бо не можеш.
Тобі важливі деталі.
Ти досвідчена мандрівниця.
Дай вгадаю.
Ти вбивця.
Шпигунка.
-Стильна втікачка. -Не можу нічого визнати чи спростувати.
Укінці все спливе.
Ласкаво прошу до родини «Сайгон Сільвер Стар»,
яка є і моєю родиною.
Вам особливо пощастило, бо ваша подорож буде на Тет,
що, якщо ви читаєте путівники, як дехто тут…
То знаєте, що це —
найважливіше свято у в'єтнамській культурі.
Саме так. Це час відпустити минулий рік
і відкритися для нових можливостей.
А є якийсь традиційний в'єтнамський тост?
Зазвичай ми кажемо «мот, гай, ба, йоо»,
це схоже на: «раз, два, три, уперед».
Мот, гай, ба, йоо!
Будьмо.
Угадай, що тобі прийшло.
Серйозно? Валіза, так?
-Ми обоє говоримо про валізу? -Так.
-Дякую. -Я ж казав, що знаю декого.
-У пана гіда є свої хитрощі. -Не можу нічого визнати чи спростувати.
І я крутила руками, як багажна карусель,
що, до речі, важче, ніж здається,
поки він не заговорив до мене чудовою англійською.
Ти безперестанку щебечеш про цього Сіня.
Він апетитненький?
Ми дорослі жінки. Нащо ти вживаєш такі слова?
Ой, годі тобі.
Я в захваті від того, що ти берешся за щось
після великого розриву.
Гаразд, він дуже вродливий,
але родині Сіня належить «Сайгон Сільвер Стар»,
тому він не кандидат для курортного роману.
Не будь святенницею.
Хай там як, розказуй.
Цього ранку вирушаємо у велосипедний тур по Хошиміну.
Веселіше, ніж мій вечір.
Витягаю нашого клієнта з паризької тюрми.
Що за бовдур намагається обікрасти Лувр?
Щасти.
То я так і не почув відповіді.
Чому В'єтнам?
Це туристичний напрям номер один.
Якщо не зважати на першу десятку, навіщо тобі В'єтнам?
Що ж.
Ми з тобою будемо волоктися весь ранок.
То могли б і роззнайомитися.
Знаєш, я, переживши дещо особисте,
мусила вийти зі звичного режиму.
Подорожі тут корисні. Витісняють із зони комфорту.
Я… Так, я багато подорожувала по роботі,
але тепер я переважно прикута до столу.
Ой!
-Усе гаразд? -Так. Так.
Ну, якщо хочеш знати,
то я вивчала свято Тет.
-Ні! -Ні.
Прибери путівник.
-Чому? -Він для туристів.
-Я туристка. -Ні, мандрівниця.
Яка різниця?
Турист хоче втекти від життя, а мандрівник — відчути його.
А чому б часом не втекти від свого життя?
А скільки воно триватиме? Нащо марнувати його на втечі?
Витрать його на нові враження.
Такі ринки є центром в'єтнамської торгівлі.
Й осередком суспільного життя.
Тут можна купити все: від місцевих творів мистецтва
до наймодніший речей та свіжої риби.
Хто любить закупи?
Я.
Торбинки «Цукерки або смерть».
Ура!
Тримай, тримай.
Сьогодні я добряче потринькаю. Дякую за капусту, мамо.
Що-що? Скільки грошей ти їй дала?
-Дякую. -Не знаю.
Десять мільйонів донгів — це скільки?
Що? Ні, це смішно!
ОЦІНКА ТУРУ -ПОТРІБНІ НАПОЇ ДЛЯ НОВОПРИБУЛИХ!
-ТОРБА — ЦЕ ЧУДОВИЙ ШТРИХ.
Овва.
-Так? -Ага.
Добре, ану.
Це так смачно.
-Алексе, що це в тебе? -А понюхай.
Смакота.
Це дуріан. Дуже популярний в Азії.
Він відомий своїм ароматом.
Запах чітко відчувається.
Глянь на своє лице. Я можу перемотати.
Ні, не треба.
Смердить, але смак суперовий.
Смачно, чесно.
Прошу, скуштуйте.
Скуштуй.
Та ні, не треба.
Скуштуй.
Добре. Авжеж. На вигляд…
-Просто взяти? Просто взяти. -Він великий.
Добре.
Схожий на банан…
Я не знаю як, але він справді дуже смачний.
-Ура! Отакої! -Ура!
Їй сподобалося!
Фенікс. Це священне створіння у В'єтнамі.
Символізує відновлення та нові починання.
-Краса. Беру. -Так?
Скільки коштує цей шарф?
Десять доларів.
-Каже, що десять доларів США. -Чудово.
Стривай, що ти робиш?
Купую шарф.
Ні. А поторгуватися?
П'ять доларів.
Це лиш кілька баксів. Я заплачу.
Річ не в грошах. Вона хоче тебе обдурити.
Спершу поторгуйся.
Перепрошую.
Може, п'ять доларів?
-За п'ять не можу. -П'ять, і розходимося.
Якщо вона не погодиться, ми почнемо йти.
Покупців наздоганяють.
Якщо тобі дуже щось сподобалося,
віддай, і якщо воно вернеться до тебе за дешевшою ціною, то це доля?
Головне тут — відійти.
Гаразд, давай.
Ні, дякую.
-Вона не гукає нас. -Іди. Просто йди далі.
Добре.
Вона не здалася.
Деякі продавці вперті. Ну, буває.
Іншим разом.
Я наздожену вас усіх на вулиці, добре?
Ти куди?
Куплю цей шарф.
Гаразд, до зустрічі.
Агов! Ми тут!
Ага. Я бачу.
Де пішохідний перехід?
Переходів нема.
Просто простягни руку й повільно йди.
Усе буде добре.
Тут?
Так.
Ні. Я не хочу цього робити.
-Усе буде добре. -Я…
Мені тут добре. Тут гарно, красиво.
Що… Що вони…
Як ти це зробив?
Трюк в'єтнамських доріг: завжди вперед, ніколи назад.
Ходімо.
Пішли.
Повір мені.
Разом.
-Ура! -Так!
-Я знала, що ти зможеш. -Прекрасно.
Дякую. Я б ніколи не зробила цього сама.
-Ніколи. -Ти завжди себе недооцінюєш?
Я не недооцінюю себе. Я просто знаю свої обмеження.
То не обмежуй себе.
САЙГОН СІЛЬВЕР СТАР
Хояне, зустрічай нас!
ОСЬ СПИСОК ТУРИСТИЧНИХ АТРАКЦІЙ.
ГЛЯНЬ, ЩО ТАМ У ХОЯНІ.
Я ГОВОРИЛА З ВЛАСНИКОМ ФІРМИ.
ВІН ПРИЙМАЄ ПРОПОЗИЦІЇ В КІНЦІ ТИЖНЯ.
ЦЕ ВЕЛИКА ІНВЕСТИЦІЯ. ЩО СКАЖЕШ?
ПОКИ НЕЯСНО. ТУТ ЗОВСІМ ІНША АТМОСФЕРА, НІЖ У «ТУРІСТІ».
Я ТРИМАТИМУ ТЕБЕ В КУРСІ.
ХОЯН
Прошу.
Дякую.
Слухай, щодо завтра.
Гадаю, ти там підготувала для мене вичерпний список туристичних місць.
Я б назвала його не вичерпним, а всеосяжним.
Ось.
Прокручу.
Ми фізично не зможемо оглянути все з цього списку.
Це ти сказав мені не обмежуватися.
Я вже давно проводжу тури, і ти можеш дещо не розуміти про мандри.
Серйозно?
У В'єтнамі натовпи, спекотно. Можна легко вигоріти.
Частина мандрів із «Сільвер Стар» — здатися на волю долі.
Я дуже хочу, щоб доля забажала,
аби ми всі відвідали багацько цих місць.
Ти завжди все плануєш, правда?
А бути імпульсивною? Як карта ляже?
Востаннє, коли я так зробила, то помилилася, і дехто переїхав в Огайо.
Це на диво конкретно.
Я просто хочу дотримуватися плану.
Народ, слухайте, на жаль, зараз храм зачинено.
Вони репетирують до Тет.
Репетирують що?
Танець лева.
Це частина щорічного святкування Тет у храмі.
Шкода. Звучить круто.
Стривайте, народ.
Я декого тут знаю. Спробую розрулити.
-Я вражена. Ти таки когось знав. -Ну, потрібні зв'язки.
Як цьому мосту.
Зветься «Чуа Кау».
Японські торговці проклали ним шлях
-до китайських кварталів. -Краса.
Ти справжній професіонал.
Стривай.
-Це був комплімент? -Так.
Що ти робиш?
Насолоджуюсь моментом.
Мій перший комплімент від Аманди Райлі. Дуже приємно.
Добре, не звикай.
То це справді щось рідкісне й незвичайне.
Це ще більша честь.
Саме так.
Ходімо.
Класно.
-Їх залишають отак горіти? -Так, постійно доливають…
-Гарна кольорова гама. -Ага.
Думаю, це страшенно красиво.
Ця крамниця…
Можна дещо собі придбати?
Перепрошую, ти серйозно питаєш у нас дозволу на щось?
Ну, ми можемо підібрати вбрання, яке пасуватиме нам разом.
Усій родин
Це схоже на шикарну ідею.
Круто, то я роздивлюся.
-Що це за дитина? -Я не знаю.
Дозвольте допомогти,
пане «Ті самі шорти й футболка три дні поспіль».
Я міняю футболку щодня, просто взяв у тур вісім однакових.
Тобі гарно в цій оранжевій.
Чекай-чекай.
Оця?
Замов собі сорочку.
Це справді мій стиль?
У тебе немає стилю.
Тут треба починати з нуля, друже.
Гаразд.
ОЦІНКА ТУРУ
-«САЙГОН СІЛЬВЕР СТАР» НЕ ДОТРИМУЄТЬСЯ МАРШРУТУ.
-«ТУРІСТІ» У В'ЄТНАМІ БУДУТЬ НЕОБХІДНІ НЕАБИЯКІ ЗВ'ЯЗКИ.
Не підшукала вбрання?
Ну, я ніби достатньо взяла із собою.
А як же Тет?
А що з ним?
Думав, ти експертка з путівників. Традиція: Новий рік — новий одяг.
Яскраві барви приносять удачу й добробут.
У такому разі з чого почати?
Ну…
З оцього.
Точно? Це не те, що я зазвичай ношу.
Тому й одягни це. Вийди із зони комфорту.
Він має рацію. Хоч раз.
Припини.
Народ, ходімо в готель, відпочинемо перед вечерею.
Гаразд.
-Побачимося там, добре? -Гаразд.
ДЖОН ПРОВЕДІТЬ, ЩОБ ВІДПОВІСТИ
А ми ні.
Не відпочиваємо?
Хочу дещо тобі показати.
Підіймеш?
Ні-ні.
Гаразд.
Ходімо.
Оскільки нині ми не відвідали всіх місць з твого списку,
я хочу це скомпенсувати.
Провівши мене по цьому темному безлюдному провулку?
Я ж думав, що ти втікачка або шпигунка. Де твоя жага до пригод?
На паузі, поки ти не скажеш, куди ми йдемо.
Це буквально протилежність жазі пригод.
Мені відняло мову.
Я ще такого не бачила.
Я не прорахувався.
Знаєш, це місто — це не просто список обов'язкових туристичних атракцій.
Іноді мандри —
це насолоджуватися атмосферою.
Єдине, що я можу сказати, — це «круть».
Слухай, це вже другий комплімент Аманди Райлі.
«Круть» — це комплімент?
Це частина речення: «Круть, ти
раніше за мене збагнув, що мені треба побачити».
Гаразд. Це справді комплімент.
Спинися, мить!
То
як давно ти цим займаєшся? Проводиш тури.
Хоча й у мене такий досвід…
-П'ять–шість років. Не дуже довго. -Що ти робив до цього?
Мама хотіла, щоб я лишився в США й знайшов офісну роботу.
Але після вишу я вернувся, працював в татовому ресторані в Хюе.
Одного дня подзвонила Ань, каже, її татові потрібна допомога з турами.
Я вагався, чи прийняти цю пропозицію.
Чому? Це твоє покликання.
Тиск
того, що я повинен показати відвідувачам щонайкращу версію В'єтнаму.
Я тут народився,
але значною мірою
я й американець.
Це дивовижно —
показувати В'єтнам решті світу.
Після першого туру я підсів. Уже не міг робити нічого іншого.
Це гарно.
Глянь на мене. Хтозна, де б я була без тебе.
Досі купувала б той шарф.
Чому вона так мене зненавиділа?
Вона відчула, що ти майстерно торгуєшся.
І врятувала себе.
Ага, саме так.
Хочу показати тобі ще дещо.
А тепер загадай бажання.
Що ти загадала?
Мрії не можна розповідати.
Справді віриш у це?
Можливо.
Очевидно, ти ні, то скажи, що ти загадав?
Це суперсекрет.
От бачиш? Ти теж у це віриш.
Я готуюся до всякого.
Про всяк випадок.
ДАНАНГ
Не так, тримай вище.
Як на фотографа-задрота, ти профан у селфі.
Я більше люблю фото, на яких не я. Тим паче не люблю фоткати себе самого.
Тому, що ти не знаєш, як це робити. Добре, диви.
Підійми вище голови. Дивися вгору.
Майже. І все, клацай.
-Овва! -О! Тут круто. Бачиш?
Дякую.
Цей хлопець каже, що навчить нас веслувати. Гайда.
НОВИЙ ДОПИС — ПОДІЛИТИСЯ НОВИЙ РОК, НОВА Я #ТЕТ
Що це таке?
Аманда Райлі
б'є байдики?
У мене від цього дуже дивні відчуття.
-Практикуйся. Виходитиме краще. -Так.
Еге-ге! Ми в човні!
-Це трохи лячно. -Це не лячно. Не будь дитиною.
-Бачу, їм весело. -Так.
Гайда.
У…
У круглий човен?
А коли ти востаннє так плавав?
-Ніколи. -Ніколи?
Тому й хотів спробувати.
Гаразд, у такому разі можна дещо запропонувати?
А спробуймо покрутити.
-Покрутити? -Як стерно.
-Добре, спробуєш? -Так.
-Веслуй. Ні. -Так не можна.
Я веслуватиму радше…
Добре. Отак.
Ну що, ми нікуди не рухаємося.
І не кажи про це нічого глибокого й метафоричного.
Ні. Не буду. Ти просто погано веслуєш.
Дай. Спробую я.
-Ні, я сказала, що впораюся. -Дозволь.
Я не вмію плавати!
-Я з тобою. -Жартую!
СУДОВИЙ БУХГАЛТЕР_ДЖОН ПРОКОМЕНТУВАВ ВАШЕ ФОТО:
«ТОПКРИХІТКА В ТОПМІСЦИНІ!»
«У ЯКОМУ КУТОЧКУ СВІТУ МОЯ АМАНДА РАЙЛІ?»
Народ!
Сіню, погані новини. На квитки на Золотий міст треба чекати три години.
Три години.
Не знаєш декого, щоб це вирішити?
Стривайте.
Друзі, нова пам'ятка.
Навіть краща за Золотий міст.
Краща за Золотий міст?
Так, куди краща.
Добре, а де ми?
-Тобі казали, що ти… -Нетерпляча?
Так, моя бос каже, що тому вона мене й найняла.
Ласкаво прошу до святилища Мішон.
Круть.
Це стародавні індуїстські храми,
які предки народу чам будували протягом тисячі років.
Імперія Чампа багато століть правила частинами В'єтнаму.
Її князі будували ці храми для поклоніння божеству Шиві.
Оглядайте собі.
Дивовижа, правда?
Як же вони це збудували?
Є багато теорій, але ніхто не знає напевне.
Прийми цю таємницю,
ти ж сама жінка-таємниця.
Отже, у звичайному турі Мішона немає?
Ні.
Усі хочуть побачити Золотий міст, він прекрасний,
але це місце —
це щось інше.
Я відчуваю це.
Мене
немовби
перенесли в інший час та місце, розумієш? Це не…
Це не просто черговий туристичний об'єкт, це…
Це новий довід.
Згоден.
Не віриться, що я це скажу, але хочеться ще отакого.
Хочу нових вражень. Геть путівник.
Я хочу чогось нестандартного.
Аманда Райлі зараз імпульсивна?
Побачимо.
Ходімо?
-Доброго ранку, попутники. -Привіт.
-Угадайте що? Ми змінюємо маршрут. -Куди?
Ми відвідаємо геть не стандартні місця.
Ми, «Сайгон Сільвер Стар»,
дуже серйозно ставимося до пропозицій клієнтів.
ОЦІНКА ТУРУ: -СЕКРЕТНА ЗМІНА МАРШРУТУ… ПОБАЧИМО.
Вітаю вас у дуже особливому місці,
Тончанзі,
селі нашої родини.
Решту шляху йдемо пішки.
-Добре. -Кортить усе розглянути.
Я не повідомив їй, що ми приїдемо.
А я — так.
Усе укріплюєшся в ролі улюбленої внучки.
СЕЛО ЧАНГ
Що це за один? Я такого не знаю.
Не стільки вже часу минуло.
Обійми мене.
Мати рідна, лоскітно!
Тобі треба постригтися.
І я радий тебе бачити.
Бабусю наша!
Моя ж ти внучечко. Ось вона мене навідує.
У мене ж постійно робота.
Я теж зайнята, але я все ж знаходжу час навідати бабусю
й переглянути з нею «Холостяка».
Каже, я ідеальна для цього шоу.
Навіть коли вона вчилася в університеті в Австралії,
то щодня мені дзвонила.
Підлиза.
Народ, це наша бабуся.
Можете звати її Ба Ной.
Ласкаво прошу.
Ми маємо за честь бути тут.
Я правильно сказала?
Так.
Вона тобі подобається, правда?
Нарешті ти привів дівчину для схвалення.
Бабцю, перестань! У нас гості!
Практично всі в Тончанзі для нас із Сінем — родичі.
Тож розселюватися буде легко.
Браяне й Майє, будете в дядька Хоа.
Робіне, Сем і Дом, ви будете в тітки Діем.
Алексе, ти будеш із…
Скажи панянці з гугл-перекладачем, що вона може пожити в мене вдома.
Амандо, бабуся запросила тебе до себе додому.
О, гарно.
Так, смачно.
Це називається «ко бо».
-Ко бо? -Ко бо.
Спробуй. Трохи. Спробуй. Може бути трохи гострим.
Так. А ти?
Так.
ГОЛОСОВА ПОШТА
ДЖОН
Слухай, ти, мабуть, не слухаєш моїх голосових повідомлень,
але якщо раптом слухаєш,
то я хочу тобі сказати, що я зрозумів. Я бовдур.
-Я страшенно помилився… -Привіт.
Як ти тут?
Привіт.
Непогано.
Так от…
Коли ти сказав: «геть не туристичні», то не жартував.
-Воно того варте, правда? -Авжеж.
Точнісінько отак я й уявляла собі в'єтнамське село.
До того ж тут напрочуд швидкий вай-фай.
Бабуся обожнює Candy Crush.
Життя в селі змінилося, відколи я був малим.
Але багато чого залишилося таким самим.
Деякі американці асоціюють В'єтнам лиш з війною,
та це невелика частина нашої історії.
Однозначно.
А як довго ми тут пробудемо?
До Тет, тобто ще два дні.
Це традиція — вертатися до свого села на Новий рік.
Твоя бабуся в захваті, що ви з Ань приїхали.
Що Ань — так. Я?
Мені за кару здогадуватися.
Ба Ной — міцний горішок.
-Ти боїшся її, правда? -Так, 100%.
Гавкає, але не кусає.
Так, але від її гавкоту лячно.
Що? Аманді Райлі потрібен мій захист?
Серйозно? Захищати мене від Ба Ной? Гадаєш, у тебе таке вийде?
Чесно кажучи, ні.
Сіню! Я не прибиратиму сама. Ходи помагати. Негайно!
Солодка свободо, ти була так близько.
-Тримайся. -Добраніч, Амандо.
Добраніч, Сіню.
Солодких снів.
Ба Ной рано встає. Я подумав, ти вже не спиш.
-Це мені? -Так.
Чистимо старий рік до приходу нового. Новий почин.
Ти ж хотіла нестандартного.
Овва!
Крутяк.
-Так? -Супер.
Ба Ной нагадує мені мою бабусю.
Вона теж була
міцним горішком.
Ну ось.
Але з моєю було куди складніше.
Ось уже
друге Різдво, як вона в засвітах.
Співчуваю.
Дуже сумуєш за нею, так?
То цього Тета
надішли їй послання.
Вислови свою повагу.
Їй би сподобалося.
Духи завжди слухають.
Що це?
Палимо пожертвування, відправляємо їх нашим предкам,
просимо в них благословення.
Привіт.
-Список продуктів від Ба Ной. -Поїхали.
Що, на оцьому?
Але тут нема ні дверей, ні подушок безпеки.
Ми так заїдемо на лікарняне ліжко.
А ти тримайся міцніше.
Овва. Що це?
Молоді пагони бамбука.
Вони їстівні?
Ні, на вигляд дуже гарні.
Вони смачнезні.
Знаєш, цей нестандартний шлях піддає мені нові ідеї.
Так? Які ж?
Дядьку скоро на пенсію. Я сподіваюся очолити бізнес.
І хочу спрямувати турфірму в геть іншому напрямку.
Кидати виклик уявленням мандрівників. Відкривати для них незабутні враження.
Так…
Це чудова ідея.
Так? Ти так вважаєш?
Так. Бо ж мені добре, як ніколи, тож…
Мені теж.
А
твій дядько не згадував часом…
Ану зажди. Джекфрути. Ба Ной мене вб'є, якщо їх розкуплять.
…що може продати свій бізнес?
Гаразд.
ОЦІНКА ТУРУ
У ЦЬОМУ ТУРІ ВСЕ НЕ ТАК, ЯК Я ОЧІКУВАЛА.
СІНЬ — ЦЕ ДУША ЦІЄЇ КОМПАНІЇ.
Привіт.
Прийшла глянути, чи все гаразд.
Так. Усе чудово, спасибі.
Привіт.
Я хочу поговорити з нашою гостею.
-Будеш її допитувати. -Ні. Запитуватиму.
-Вона хоче, щоб я перекладала. -О, так. Будь ласка, давай.
Що вона сказала?
Запитай її, чи вона поклала оком на нашого Сіня.
Не смійся! Це важливо!
Вона хоче знати твої наміри стосовно Сіня.
Ти незаміжня?
Вона точно запитала останнє?
Ні, це я додала. Мені цікаво.
Ясно.
Так, я незаміжня.
А стосовно Сіня, то він…
Він дуже розумний і веселий, а ще шалено вродливий,
але
я живу в Каліфорнії,
тож мої наміри щодо нього такі:
я хочу бути його подругою.
Що вона сказала?
Вона каже, що він вродливий,
та вона хоче бути лиш його подругою.
Я їй не вірю!
Завдяки цій дівчині Сінь усміхається.
Я люблю, коли він усміхається.
Ну, вона тобі не вірить.
Завдяки тобі її внук усміхається,
а вона любить, коли він усміхається.
Він же подобається тобі?
Я…
Якби ж усе не було так складно.
А що ж таке складне?
Ця подорож узяла геть інший курс, ніж я собі уявляла.
Так. Було б кепсько, якщо вона остання.
Чому ти так кажеш?
Мій тато хоче продати наш бізнес.
У ньому зацікавлена американська компанія.
Про це ніхто не знає, навіть Сінь.
А хіба він не має про це знати?
Я розкажу йому після закінчення туру.
Завтра дуже важкий день.
Так.
Слухай, хто постукає вранці у двері.
Дуже важливо, хто буде першою людиною, що прийде до тебе на Тет.
Вона напророкує тобі долю на весь новий рік.
Це ж треба, який стук у двері значущий.
Наші традиції — це тобі не абищо.
Добраніч.
МОНА НІ СЛОВА ЗА ДВА ДНІ. ТИ ТАМ ЩЕ ЖИВА?
ДУМАЮ, НАМ ТРЕБА СКОРО НАДІСЛАТИ НАШУ ПРОПОЗИЦІЮ. ДАЙСЯ ЧУТИ.
З Новим роком.
Ти прийшов передбачити мені долю на новий рік?
Ні. Я до Ба Ной.
Покликати її чи…
Вона, мабуть, підслуховує десь там.
Вони подають їжу, тож я, мабуть, іду вже.
Поговоримо пізніше. Усе, чао.
Тепер ми точно друзі, тож скажи,
для кого ти можеш вести безперервний стрім на фейсбуці?
Насправді це для дідуся.
Він уже не може подорожувати, але завжди хотів побачити В'єтнам,
тому я вирішив знімати.
Його і його друзів в будинку для літніх людей захопила моя пригода.
Це для них, як дивитися телепрограму за розкладом.
Знаю, це трохи по-дурному, але він для мене дуже важливий.
Це страшенно класно.
Дякую.
Ти просто розкішна.
Досі не віриться, що ми тут.
Вибач, що ніколи не возив тебе в такі подорожі.
Мені було байдуже, де ми, головне, що ми були разом.
Тепер і назавжди.
Як добре, що ти вдома на Новий рік.
Може, хай це буде традиція?
Ну,
як тобі?
Гадаю, у тебе буде дуже щасливий рік.
Так!
Годі! Стій!
-Я скуштую. -Уперед.
Ну-бо, бабусю! Так!
Ця вечеря з твоєю родиною була надзвичайною, спасибі.
Я й гадки не мала, що цей тур може включати щось подібне.
Як я вже казав,
відкриєшся перед новими можливостями —
здивуєшся, куди тебе заведе життя.
Ця поїздка справді повністю мене змінила.
-Занотую цю заслугу собі. -І правильно.
Ми жбурнули геть путівник, і я в захваті від цього.
Жбурнемо й усілякі обмеження?
Так далеко я б не заходила.
Але необхідно підкреслити, як же важливо бути спонтанним,
швиргонути усі свої плани й дати волю серцю.
Але
послухай, річ у тім…
Я…
Я поїхала в цю мандрівку не просто так,
є дещо,
що я хочу тобі сказати,
що я повинна сказати.
«Поцілуй мене?»
Я…
Так, поцілуй мене.
-На все добре. -Дякую за таку прекрасну гостину.
Ви дуже добрі.
Такі дивовижні…
Спасибі.
Спасибі вам за вашу гостинність.
Золотце моє.
Сподіваюся, що ти приїдеш до мене ще.
-Що це означає? -Вона сподівається, ти ще приїдеш до неї.
Я теж.
Дякую.
Бережи себе, бабусю.
Ба Ноє.
Не зіпсуй цей шанс.
Не зіпсую, Ба Ноє.
Не зіпсую.
-Чи ж не круто? -Це було бомбезно. Так!
А мені оце краще.
ОЦІНКА ТУРУ ЛИШИТИ ВСЕ БЕЗ ЗМІН.
Агов, народ, ми будемо в Ханої за кілька годин.
Буде час, щоб розслабитися й роздивитися все після заселення.
Нині йдемо в театр ляльок «Тханглонг».
-Ура! -Ага.
Так!
А пізно ввечері поїмо справжню вуличну їжу.
Супер.
А також познайомимося в готелі з новим мандрівником.
Більше друзів!
ХАНОЙ
Ні, уперед.
-Крута камера й усе таке? -Зрозуміла.
Ну все, до зустрічі.
НАМ ПОТРІБНО ПОДАТИ ПРОПОЗИЦІЮ ЗАРАЗ!
Що?
ТАК ЧИ НІ???
АМАНДА ТАК! ОДНОЗНАЧНО.
Однозначно.
Привіт!
Сюрприз!
Привіт.
То ти знаєш Аманду?
Так.
Що ж, друг Аманди — наш друг.
Дякую.
Формально, я не друг.
Я
її хлопець.
Колишній хлопець. Ми розійшлися.
Так. Ми розійшлися, саме тому я тут.
Щоб повернути тебе.
А як ти мене знайшов?
Пішов за своїм серцем.
Ні, серйозно.
Просто подзвонив у турфірму.
Через 50 000 бонусних балів я мав квиток на літак і місце в автобусі.
Я судовий бухгалтер,
ми схожі на «Джеймса Бонда» у сфері фінансів.
Ясно. До речі, про Джеймса Бонда:
я виконую місію таємної покупчині в цій турфірмі,
тож не згадуй при нікому з інших туристів, чому я тут.
Так, звісно. Тут так спекотно.
Не віриться, що суп такий популярний.
А що за готель у стилі бохо? Це не звичайна атмосфера «Турісти».
Вона затишна й особиста.
Може, це нова атмосфера «Турісти».
Слухай,
між нами мов слон,
а ми вперто вдаємо, що не бачимо його,
і я надто багато часу ігнорував
цього слона.
Стривай, то я слон?
Ні, ти… Ні.
Слон, він…
Я… Вибач, я лечу й забуваю про теперішній момент.
Я лиш приїхав, а ти точно ще досі сердишся на мене.
Гарна здогадка.
Просто хочу, аби ти знала,
що я багато думав про те,
щоб
стати з тобою на рушник, тому…
І вирушити в медовий місяць на нашому слоні.
Просто
поміркуй, добре?
Джон що?
Тут, отутечки, де я зараз.
Це така шикарна мить, що серденько аж виривається з грудей.
Либонь, це романтично.
Либонь?
Це не запальна відповідь, якої я очікувала.
Так, тому що
я зустріла декого іншого. Сіня.
О! Нарешті цікавий поворот історії.
Не те щоб вона була нудною,
але раніше йшлося просто про приїзд твого ексхлопця.
А тепер любовний трикутник: ти й двоє пристрасних чоловіків, ще й у В'єтнамі.
Гаразд, здається, ти трохи захопилася.
Це просто куди веселіша історія.
Нікому не скажу. Принаймні, нікому, кого ти знаєш.
Що ти робитимеш?
Я…
Не знаю.
Ну, Сінь просто… Він такий авантюрний і захопливий.
Але нам з Джоном дуже комфортно разом.
-Нудно. -І Сінь живе у В'єтнамі,
Джон живе в Огайо, це, мабуть, усе ж та сама країна.
-Точно? -Ми з Джоном
уже стільки часу разом,
а що, якщо Сінь — це просто курортний роман?
Не зі справжнього життя.
Уже мовчу про те, що він подумає, коли мене буде викрито.
До речі, я подала нашу пропозицію компанії «Сайгон Сільвер Стар».
Стривай, то це ти тому в офісі о
другій ночі?
Боже, ти ж знаєш, що я тут живу. Охоронець зве мене мамцею.
Гаразд, «мамцю».
Скажеш, коли ця угода буде підписана, добре?
Ми — найкращий варіант для них.
От якщо буде підписана, розкажу.
Добре.
Щасти тобі там. Скоро побалакаємо.
КВИТКИ
Ляльковий театр на воді має у В'єтнамі давню історію, що сягає століть.
Коли рисові поля затоплювало,
селяни влаштовували лялькові вистави, щоб розважитися.
Отакої! Сінь, так?
Чуваки, ви так багато знаєте про В'єтнам.
-Я про Лос-Анджелес нічого не знаю. -Це буквально наша робота.
А чим займаєшся ти?
Судово-бухгалтерською експертизою. Це складно.
Ти розслідуєш шахрайства й розкрадання,
й вивчаєш фінансові дані для використання в судочинстві.
Бачиш? Зрештою, не так все й складно.
Гаразд, пішли.
Добре.
Дякую, Сіню.
Агов.
-Я хочу пояснити стосовно Джона. -Ти не маєш нічого пояснювати.
Ми цілувалися, тому маю.
Так, цілувалися.
-Для мене це було не просто так. -Для мене теж.
Ясно, чому я здивований, що твій екс тут.
Як і я.
Шоу починається.
Займаймо місця.
Мені дуже сподобалися вогонь і дракони.
Я не знаю, як вони це роблять!
Ці ляльковики блискучі!
Ух, це було розкішно, і музика була чудова, правда?
-Так! -Сонце, ти пробувала?
Мати рідна. Та це смакота!
-Диви, як круто вийшло. -Супер!
…їсти отак, коли я вже відчуваю, що…
Мене не знудить, ні нічого такого.
Добре.
Сіню.
Сіню?
Мій тато продав нашу турфірму.
Твій тато продав «Сайгон Сільвер Стар»?
Кому?
Американській компанії, яка називається… «Туріста»?
Амандо, чому ти мені не розказала?
Звідки б їй знати?
-Вибач. Ні, я… -Я…
Я…
Я менеджерка турагенції «Туріста»,
і це не те, на що це схоже.
Ну, те, але це не так,
і я можу пояснити, гаразд? Тому…
Сіню?
То це був просто бізнес?
Ну, усе починалося саме так,
але це була незабутня подорож.
І все, що я хочу, — щоб й інші це пережили.
Чому я маю тобі тепер вірити? Га?
-Я зараз почуваюся таким ідіотом! -Ні, це я ідіотка.
Я хотіла розповісти тобі все,
-але не знала, чи це станеться. -Годі.
Годі.
Яка тепер різниця?
Якщо не враховувати драму з «Турістою», учора ввечері було дуже весело.
Оці всі ляльки й химерна їжа на крихітних стільчиках.
Тут усе таке автентичне й прекрасне.
Але найкраще — бути тут з тобою.
І це мені пощастило,
бо я потрібен Ріду лише до кінця року.
Тому доти поживемо на відстані, тоді я повернуся в Лос-Анджелес,
і зможемо почати
шукати вже собі домівку,
як ти й хочеш.
Шукати домівку?
Це різкий поворот, бо ще два тижні тому
ти був у захваті від ідеї взяти перерву.
Так, ні, я…
Слухай, я б віддав усе на світі, аби повернути час назад.
Але ти не можеш і не повинен,
бо ми там, де ми є.
Саме так.
Тут.
Кумедно, але мене так налякала ідея одруження,
що я втік до самісінького Огайо, щоб уникнути його, але потім зрозумів,
що якщо це так тобі важливо, мені слід зробити цю жертву.
Але це не має бути жертва, Джоне.
Якби ти хотів бути зі мною, це й схожим на компроміс не було б.
Якби хотів, то попросив би мене переїхати в Огайо.
Дивись.
Коли ти пішов, я розгубилася.
Мені було так комфортно в нашому маленькому куточку світу,
що я й не думала заглядати за його межі.
І
як би це не звучало банально, ця поїздка показала мені,
що я не розгубилася, а просто
була не там, де мала б бути.
Тоді…
Здається, можна було просто надіслати лист на емейл.
Можливо, так, але…
Джоне,
я дуже рада, що ти тут.
Справді, чесно, адже
я не хочу вести цю розмову з тобою через двері
чи електронною поштою, бо п'ять років заслуговують на краще.
Так.
Заслуговують.
Гаразд.
Мені
слід,
мабуть, забронювати квиток додому,
і то швидко.
Щоб не сидіти потім 20 годин на середньому сидінні.
Бережи себе, Джоне.
І ти.
Вибач, що не сказала тобі раніше, що мій батько продає компанію.
Ти злишся на мене?
Я
злякалася, як заєць.
Це не схоже на тебе.
Я теж переживаю за роботу.
Думала, якщо проігнорувати, то нічого й не буде.
Гаразд.
Це вже більш схоже на тебе.
Я немов утрачаю все.
Роботу, яку люблю.
Мої мрії про компанію.
Аманду.
Чому ти так легко здаєшся?
Я думав, Новий рік принесе всі такі значущі для мене зміни, але…
Мені треба
провітрити голову.
Розумію.
Увечері я відвезу нашу групу в аеропорт.
Дякую, Ань.
Ні, ну це було неймовірно!
Ба Ной, їхня бабуся,
змусила мене відчищати ці кадила й…
Чекай, щось не розумію.
Ти прибирала чужий дім,
але це найкраща поїздка у твоєму житті?
Так, сто відсотків.
Я просто… Відчувала, що я справді в самісінькому центрі всього цього.
У нас був дуже автентичний культурний досвід,
і я можу сказати, що вся наша група
відчула те саме. Ми…
Ми пережили зміну, нас це пов'язало,
і я просто знаю, що наші клієнти відчують те саме.
Сінь стане чудовим очільником нашої філії у В'єтнамі.
Моно, ти ще на зв'язку?
Звучить прекрасно.
Гадаю, варто так і зробити.
Так! Серйозно?
-Серйозно. -Дякую.
Моно, щиро тобі дякую.
Ні, це я тобі дякую.
Але що я хочу знати насправді,
то це те, що там з твоїм гідом, якщо з Джоном уже по справі?
Це я й з'ясую.
Триматиму тебе в курсі.
Нехай буде з тобою сила.
У вас є година перед від'їздом в аеропорт,
тож бережіть себе, і побачимося всі вже там.
Перепрошую, а де Сінь?
Він поїхав. Йому треба було втекти.
Куди він поїхав?
-До свого тата. -Що?
Сінь поїде нічним автобусом, але
він лишив тобі оце.
Я вже не наздожену його?
Автобус рушає за пів години від опери,
та вона на іншім кінці міста. Але якщо хтось може довезти тебе,
-то це я. -Ура!
Так!
Опера прямо попереду.
Спасибі.
У тебе вийде!
Біжи!
Сіню!
Ти ж не насправжки взявся кудись там тікати, правда?
Вибач, що брехала тобі.
Я приїхала до В'єтнаму по те, чого, як я думала, хотіла.
Щоб стати людиною, якою я, на мою думку, мала бути.
Однак ти навчив мене зовсім іншого способу життя.
Ти навчив мене нового способу бути собою.
«Туріста» буде партнером «Сайгон Сільвер Стару», який ти очолиш.
Разом з Ань, звісно,
бо ми зійшлися на тому, що вона таки бос.
Дякую за шарф.
Він точно тобі пасуватиме.
Хоч я й заплатив повну ціну.
Що ти загадала в Хояні?
Просто мати щасливе життя.
Як ти цього досягнеш?
Здається, я знаю тут декого.
Переклад субтитрів: Соломія Сорокотяга