Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
No niin.
Meidän pitää muistaa, että jos havaitsemme hain,
vaikka käytätte puhelinta...
HENGENPELASTAJIEN 1. PÄIVÄ
...ja ilmoitatte jollekulle, muillekin rannoille pitää kertoa.
Toinen juttu on, että jos suljette rannan,
koska näitte hain,
parkkivastaavalle tulee kertoa.
Jos näköhavainto ei ole varma ja suljette rannan,
juttu on teidän vastuullanne.
Onko kysyttävää?
Selvä. - Kivaa päivää.
Nyt kaikki on stressaavampaa.
JOHTAVA HENGENPELASTAJA
Vähemmän huoletonta.
Samat vanhat vaarat ovat jäljellä, ristiaallokot ja muut.
Sen lisäksi meillä on lisävaara nimeltä valkohait.
Miten menee? - On kuuma.
On kiva nähdä. Tiedän kyllä.
Kiva, että palasit tänä kesänä. - Samat sanat.
Kiitos, kun tulitte Cape Codin rannikolle.
Kyseessä on villi merialue.
KANSALLISPUISTOPALVELU
Hait ovat palanneet alueelle saalistamaan.
Hait ovat täällä. Ne ovat vaarallisia eläimiä.
UIMARIT JA KAHLAAJAT - VAROKAA
Haiden poissa ollessa alueella on alettu viihtyä.
Se Cape Codissa on ainutlaatuista -
verrattuna maailman muihin haialueisiin.
Tämä on veneemme.
Se oli viime vuonna uusi.
Saimme paljon uusia työkaluja ja tarvikkeita tapauksen jälkeen.
Jos näemme ihmisten uivan kauas, se hermostuttaa meitä.
Käskemme heidän palata takaisin.
Se on uusi haiden aiheuttama juttu.
SÄÄNNÖNRIKKOJIA SAKOTETAAN
Kuinkahan isoja ne ovat?
Niitä on erikokoisia, ne voivat olla -
2,5-metristä 4,5-metriin.
Täällä tapahtuu jotain uskomatonta.
VALKOHAIDEN SUOJELUYHDISTYS
Mutta ymmärrän, etteivät kaikki näe asiaa samalla tavalla.
Cape Codin kaltaisessa paikassa -
alueesta pitävät monet lajit, kaikki eri syistä.
Täällä valkohait kohtaavat ihmiset.
Se on vaikeaa, sillä monet täällä vuosikymmeniä asuneet -
ovat joutuneet ajattelemaan asiaa vasta viimeiset kymmenen vuotta.
Se on ollut heille iso muutos.
GoPro-kamerat? - Kyllä.
Kaikki varusteet? - Kyllä.
Hei. - Miten menee?
Hyvin. Oliko teillä hauskaa?
Kyllä, kerro tuleville,
että hai havaittiin, eivätkä he pääse veteen -
ainakaan 45 minuuttiin. - Kyllä. Kerroin...
Unohdin kertoa heille.
Hei. Hyvin, entä teillä?
Hyvin. - Hienoa.
Oletko pysynyt poissa vaikeuksista?
WELLFEETIN ASUKAS
Eihän se olisi hauskaa.
Hei hei.
Nyt on irtauduttu laiturista, eikä voi enää perääntyä.
Tulitte katsomaan valaita.
Mitä me tulemme näkemään?
VALAAT, DELFIINIT JA PYÖRIÄISET
Sillivalaita, ryhävalaita, lahtivalaita.
Toisinaan näemme täällä valkohaita,
mutta niitä ei näe, elleivät ne ole ruokailemassa.
Jos ne ovat, näky on värikäs.
LOUNASTA - MENO PÄÄLLÄ!
Muistatteko sen vuoden, kun näimme päivittäin -
neljästä viiteen haita? - Jo vain.
En halunnut sanoa, montako näin sinä päivänä.
Yksi tuli veneen viereen matalassa vedessä.
PAIKALLINEN KALASTAJA
Henkeni salpautui. Vannon,
etten liioittele, se oli kuin Tappajahai.
Kerron, miksi uskon sinua. Ainut, jonka näin veden alla...
PAIKALLINEN HUMMERINPYYTÄJÄ
...oli juuri niin iso. Katsoin sitä,
ja se näytti aivan valtavalta.
Tuleeko valkohaista edes niin isoja?
Sen oli pakko olla näin iso, ihan tosi.
Sen ympärysmitta oli tällainen.
Näin kaksi vain silloin, kun näkyvyys oli loistava.
Se saa miettimään, montaako en nähnyt,
kun näkyvyys oli huono.
Vuosia sitten kirjoitin tiedemiehistä,
jotka työskentelivät Cape Codin haiden kanssa.
He tulivat ja sanottiin,
että he merkkaisivat paljonkin haita.
UUDEN ENGLANNIN VALAIDEN JÄLJILLÄ
He saivat vain kaksi haita kiinni.
Minä menin sinne...
TOIMITTAJA
...ja luulin näkeväni hain -
ja se siitä, voisin lähetä kotiin.
Jouduin palaamaan sinne 11 päivän ajan.
Silloin haita ei ollut runsaasti.
Ne olivat kaukana rannasta.
Välillä niitä näkyi rannan lähistöllä.
Ehkä Chathamin tienoilla, mutta ne eivät olleet rannoilla.
Olemme Truron Ballston Beachillä. Joku on...
En tiedä, mitä tapahtui.
Tiedämmekö me, mitä tapahtui? Puriko jokin häntä?
MIES VAHINGOITTUI HAIN HYÖKÄTESSÄ
Chris Myers oli vedessä poikansa kanssa,
kun valkohai iski kiinni hänen sääreensä.
Hän irrottautui ja hänet vietiin sairaalaan.
Hän sai syviä haavoja ja jännevammoja.
RANTA HILJENEE HAIPELON VUOKSI
HAITA NÄHTY YHÄ USEAMMIN CHATHAMISSA
Vaikutti siltä, että...
HAITA MASSACHUSETTSIN VESISTÖISSÄ
...haita oli joka vuosi yhä enemmän.
Yhtäkkiä niitä oli rantojen lähistöllä.
15. ELOKUUTA, 2018
Elokuussa 2018 vietimme iltapäivää rannalla.
Olimme menossa veteen, kun kuulimme huutamista.
Ehkä vajaan sadan metrin päästä.
Longnook Beachillä mahdollinen hain purema kyljessä.
Meille soitettiin hain puremasta Longnook Beachillä.
Sanoin, ettei se voi olla hain purema.
ENSIHOITAJA JA KALASTAJA
Ne ovat täällä harvinaisia.
Mutta kun näin haavan, se ei ollut mikään pieni.
Se oli ihan eri kaliiberia.
Mies vuosi kovasti verta. Purema oli sääressä.
MIES VAHINGOITTUI HAIN HYÖKÄTESSÄ
Kuusikymmentäkaksivuotiaan William Lyttonin kimppuun hyökättiin.
Hän pääsi pakoon iskemällä haita kiduksiin.
Hän otti oppia luonto-ohjelmasta.
CAPE CODISSA TARKKAILLAAN HAITA
Vasta kun poikaparka kuoli Wellfleetissä,
tuntui siltä, että hait ovat saapuneet.
15. SYYSKUUTA 2018
Se oli iloinen kesäpäivä.
Myöhäisen kesän päivä. Kaikilla oli hauskaa surffatessa,
uidessa ja aarteita etsiessä.
Parempaa päivää täällä ei voi ollakaan.
Perheitä oli rannalla.
WELLFLEETIN ASUKAS
Aallonmurtajia riitti.
Arthur oli täällä ystävänsä Isaacin kanssa.
Kaksikymmentäkuusivuotias Arthur Medici -
oli vartalolaudallaan ystävänsä Isaac Rochan kanssa.
Noin klo 9.30 -
kävelin itsekseni rantaa pitkin, kuten aina,
ja vedessä oli jo kaksi ihmistä -
laudoillaan. Show oli melkoinen.
Olin heidän pikku...
WELLFLEETIN ASUKAS
...kannustajansa täällä mäen päällä.
Kuulin ääntä.
Siinä seisoessani näin veren.
Isaac huusi apua keuhkojensa täydeltä.
"Auttakaa häntä."
Katsoin mäeltä alas ja sanoin:
"Mitä hittoa voin tehdä?"
Menin paikalle. Aalto tuli Arthurin kasvoille.
Menin hänen alleen ja vedin hänet päälleni.
Emme voineet siirtää häntä enempää.
Katsoin jossain vaiheessa alas -
ja näin, että hänen säärensä oli viilletty auki. Verta ei ollut.
Ympärillämme ei ollut verta.
Se oli kadonnut jo aikaa sitten.
Kerroin pojille, miten kovasti rakastan heitä,
pussasin molempia ja huusin Jumalan nimeä,
odotin avun saapumista.
En yhtään tiennyt, mitä oli juuri tapahtunut.
Olen Newcomb Hollow Beachillä Massachusettsin Wellfleetissä.
Näin juuri hain purevan surffaria -
noin 270 metrin päässä rannalta.
Näin kaiken. - Selvä.
Se oli hitonmoinen osuma. Näin kaiken.
Näyttää siltä, että häntä kannetaan pois.
Tällä hetkellä se on tuntematon hain purema.
Hengenpelastajat yrittivät auttaa.
Tajuton mies, vakava säärivamma.
Poikaparkaa ei voinut auttaa.
AMBULANSSI
Sinä aamuna minulle soitettiin.
PAIKALLINEN KALASTAJA
Olimme noin 110 kilometrin päässä.
Heti kun oli kuuluvuutta, tyttäreni soitti.
Hän sanoi hain tappaneen ystävänsä.
Kun hänet oli viety pois, oli hämmentävän hiljaista.
Katselimme vain toisiamme:
"Saimmeko juuri nyrkin naamaan?"
Siltä se vähän tuntui.
Se on karmiva tarina. Olen pahoillani hänen perheensä vuoksi.
Väkivaltaa voi kohdata hetkenä minä hyvänsä,
mutta ei olisi osannut ajatella, että varjo vaani -
aurinkoisena iltapäivänä Uuden-Englannin rannikolla.
HAIHYÖKKÄYKSEN UHRIA SURRAAN
Kyseessä on ensimmäinen tappava hyökkäys 80 vuoteen.
Viranomaiset sulkivat rannan...
VALKOHAIT PALANNEET CAPE CODIIN
...toistaiseksi hain täyteisen kesän jälkeen.
PELKOA CAPE CODISSA
Aiemman hyökkäyksenkin vuoksi -
on yhä vaikeampi vähätellä vaaraa.
HAIDEN SAALISTAESSA JÄLLEEN
Se oli käännekohta.
No niin, kiitos. Kello on nyt kuusi -
syyskuun 27. päivänä vuonna 2018.
Kokous koskee haita.
Haluan aloittaa sanomalla, miten surullisia olemme -
Arthur Medicin kuolemasta. Se on vaikuttanut meihin syvästi.
Olemme tulleet keskustelemaan tapahtuneesta.
Asiantuntijat vastaavat kysymyksiin -
ja kertovat lyhyesti, mitä voimme tehdä -
parantaaksemme Cape Codin rantojen turvallisuutta.
Tiedämme melko hyvin, koska haita on täällä -
ja missä kohdin.
Emme ole nähneet isoja muutoksia niiden käyttäytymisessä.
Ihmiset ovat kertoneet lukuisista havainnoistaan,
jotka ovat saaneet paljon huomiota.
Haluan muistuttaa viranomaisia siitä,
ettei 26-vuotiaan Arthur Medicin kuolema -
ollut hänen syytään, vaan meidän.
Valtion virkamiehet istuvat pöytien takana -
kertomassa meille, kansalle,
ettemme voi tehdä mitään omassa ympäristössämme.
Jos olisi ollut silloin paikalla, taistelisi nyt asian puolesta.
Upea nuori mies -
menetti henkensä, koska emme ole tehneet asialle mitään.
Taisit olla sinä päivänä töissä.
Aivan. - Olin äidin kanssa Capessä.
Menin hakemaan lautani.
WELLFLEETIN ASUKAS
Äiti sanoi, että älä mene.
Kysyin miksi. Työvuoro oli rankka.
Halusin vain mennä surffaamaan -
upeisiin aaltoihin. - Hyvät aallot.
Ei tarvinnut märkäpukua. Sanoin meneväni.
Äiti viivytteli minua puoli tuntia.
WELLFLEETIN ASUKAS
Olin myöhässä. - Sanoin äidillesi,
ettei tyttöjä saa päästää surffaamaan ilman minua.
Äitisi piti pintansa. - Niin.
Ja onneksi piti, koska...
Äidin vuoksi en ollut silloin vedessä.
Aivan.
Hyvää iltaa. Nimeni on John Kartsounis.
Olen Wellfleetin asukas.
Olen kolmen lapsen isä. Kaksi heistä on toiminut -
hengenpelastajana, toinen vastaavana.
Tyttäreni oli paikalla Arthur Medicin tapaturman aikana.
Tilanne oli kamala. Tyttäreni yritti auttaa.
Olen surffannut ja uinut rannoilla 35 vuoden ajan.
Enää en päästä lapsiani veteen.
Meillä on ongelma, ja se on ihmisten aiheuttama.
Suokaa anteeksi. Kiitos. Arvostan tätä,
tiedän, että moni on samaa mieltä...
Ihmisten turvallisuus on tärkeä asia. - Kyllä.
Se on valtion kaikkein tärkein rooli.
Ei haiden turvallisuus tai suojelu.
Ymmärrän, mitä sitä asiaa ajavat -
tarkoittavat, mutta ihmisten turvallisuus on tärkein asia.
Se tässä on olennaista. Asiaan tulee puuttua.
Toivottavasti otatte asian vakavasti. Kiitos.
Laitan kuminauhoja ranteisiini. Se voi toimia.
Haluatko lisää?
Pidä ne vain valmiina.
Koska Cape Codista on tullut uusi valkohaiden -
kokoontumispaikka, asiaa tutkitaan paljon -
täällä rannikkovesillä.
Antaisitko sen...
MASSACHUSETTSIN KALASTUSALUE
...Megan. Kiitos.
Teemme täällä tutkimusta -
oppiaksemme eläimistä lisää ja voidaksemme ehkäistä -
ikäviä kohtaamisia valkohaiden kanssa.
Onko niitä lisää? Tämä pysyttelee syvällä.
Kyllä,
yksi on toisella puolella,
keulan kohdalla, pieni yksilö.
Kuulostaa hyvältä.
Kuulostaa toiminnalta.
Yleisin kysymys, jota meiltä kysytään,
on paljonko haita on. Siihen meillä ei ole vastausta.
Lukumäärää ei ole tiedossa.
Yksi tehtävistämme on luetteloida Cape Codin hait.
Laitamme akustisia tunnisteita. Ne ovat pitkäaikaisia.
Vastaanotin havaitsee ne.
Hidastakaa. Olen täällä loisteessa.
Olen kohta siinä, melko lähellä jo.
Pysähdy siihen, John. Tulen sinne.
Se on siellä.
Kutsumme apujoukkoja.
Olemmeko me valmiita?
Selvä. - Hyvä on.
Kunhan se ei säikähdä.
Tykkään sen käytöksestä.
Se menee siksakkia. Se on vähän syvemmällä.
Ylös alas ja siksakkia. - Sen pitää hidastaa.
En halua tunnisteen irtoavan kepistä.
Tämä on hankala tapaus.
Kyllä, se kiemurtelee.
Huuda, jos tarvitset apua.
Se meni vähän syvemmälle.
Älä käänny.
Hitto vie. - Aikamoinen.
Hidasta. - Ei se toimi.
Kolmisen metriä vettä.
Se on aika syvällä.
Sinnittele, Greg. - Juuri ja juuri.
Se ei saa irrota.
Sait sen! - Hyvää työtä!
Kyllä! - Pitäkää sitä silmällä.
Hieno homma. - Hyvää työtä. Voitto kotiin.
Tunnistimessa on akustinen lähetin. Se pysyy haissa.
Siksi käytämme nuolta. Se pitää tunnistimen paikoillaan.
Se toimii kymmenen vuotta.
Siinä se menee.
No niin.
Aina kun merkattu hai ui vastaanottimen ohi,
ihmiset näkevät tiedot puhelimessaan.
Se on nyt yhdistetty sovellukseemme, Sharktivityyn.
VAHVISTETTU HAIHAVAINTO 22. KESÄKUUTA 2021 KLO 13
Siinä kerrotaan myös, mikä hai on kyseessä.
VAHVISTETTU HAIHAVAINTO
Siinä näkyy hain kuva.
HAVAINNOT - ETÄISYYS - JÄLJITYS
Se on muuttanut ihmisten näkemystä rannikoiden haista -
ja siitä, miten usein niitä havaitaan rannikoiden lähellä.
Katsotaan, näkyykö niitä.
Joanie tuli tänne eilen yöllä kello 2.30 ja lähti klo 3.
Kuka? Jody? - Joanie.
Joanie? - Niin.
HAVAINTO JOANIESTA
En tiedä, miten iso se on, mutta...
No niin. Toivottavasti tämä toimii tänään.
Laitamme tuon lipun jatkuvasti,
jotta ihmiset tietävät, että vedessä on haita.
Periaatteessa veteen mennään omalla vastuulla.
Aivan. - Mutta jos havaitsemme hain,
käskemme kaikki pois vedestä -
ja vaihdamme lipun mustaksi.
Siis mustaksi. Selvä. - Niin.
Mietin vain. - Jep.
Mukavaa päivää.
Näin juuri hylkeen hiekkasärkällä.
Kun näemme hylkeen, se hermostuttaa meitä.
Hait ovat salamyhkäisiä ja hiipivät saaliin kimppuun.
Hylkeet ovat ketteriä ja pääsevät nopeasti pakoon.
Ihmiset eivät ole yhtä ketteriä.
Kalan näkee yli kilometrin päästä.
Höhlät ovat matalassa vedessä.
Eikö? - Ne ovat motivoituneita.
Kaksi ja puoli metriä, kaksi ja sinne se menee.
Sillä on tuolla kasapäin hylkeitä.
Se mokoma pyytää saalista.
Greg Skomal, joka todella tuntee itärannikon olosuhteet,
on aina sanonut minulle,
että hänen tietojensa mukaan -
hait eivät tule rantaan murtuviin aaltoihin,
koska ne pelkäävät vaistomaisesti törmäystä.
Valitettavasti hän korjasi viime vuonna sanojaan.
Enää hän ei ollut varma.
Nyt olemme nähneet niiden menevän suoraan aallokkoon -
hylkeen perässä. Jos ne jahtaavat jotain,
ne menevät kyllä aallokkoon.
Näetkö tuon? Se voi olla... - Se on hylje.
Onko?
Sillä on selässään arpi. Näin siinä kolon.
RANNIKONTUTKIMUSKESKUS
Voitko ottaa kuvan? - Otan kyllä.
Jo vain, katso tuota.
En näe haavaa.
Näen. En...
Se ei ole verinen.
Se ei ole... Se on parantunut kuoppa.
Se ei ole kovin vanha. Näetkö sen?
Näen sen. Siinä on valkoista... Se näyttää valkoiselta pinnan alla.
En asu kovin kaukana täältä, ja kaksi vuotta sitten -
ajoin tänne elokuussa.
Oli myöhäinen iltapäivä. Nousin pois pyörän kyydistä -
ja katsoin merelle. Siellä oli valkohai.
Olin, että oho!
AALTOJEN TARKKAILULABORATORIOA
Katselin sitä noin tunnin. Sitten hylkeitä alkoi kulkea -
läheltä rantaa, matkalla pohjoiseen tai etelään.
Ehkä kuvaan ilmestyi petolintuja,
veneitä meni ohi, ja ajattelin,
että voisimme tehdä täällä käyttäytymistutkimusta.
Tarkastella hylkeiden ja haiden käyttäytymistä.
Seisoessamme täällä seuraamme periaatteessa sitä,
miten hylkeet ja valkohait liikkuvat -
tai viettävät aikaa jyrkänteen alapuolella.
Hetkinen, hylje. Anteeksi, minun pitää...
Margery, oletko valmis?
Suuntima 94. Haen sinulle etäisyyden.
Sataneljäkymmentäkaksi, kohti pohjoista. Ympyräliikettä.
Vuorovaikutusta.
RANNIKKOTUTKIMUSKESKUS
Vuorovaikutusta ensimmäisen ja kolmannen välillä.
Jostain syystä kolmas tuli liian lähelle,
ja ensimmäinen... - Pyörähti ympäri.
...pyörähti ympäri ja taklasi.
Se oli kiinnostavaa. - Oli kyllä.
Hylkeet kertovat meille paljon meriympäristöstä.
Lajina ne heijastavat ekosysteemin terveyttä.
Se tekee niistä loistavia viestintuojia.
Saamme seurata lajin toipumista.
Tilanne muuttuu.
Se, mihin on tottunut, on muka normaalia.
Usein kyse on siitä, että yksilöt vähenevät.
Mutta nyt hylkeet lisääntyvät, ja sekin on melko upeaa.
Ihmiset sanoivat, ettei hylkeitä ennen näkynyt.
He ovat oikeassa, ei näkynytkään.
30 KILOMETRIN PÄÄSSÄ CAPE CODISTA ON MUSKEGET ISLAND,
POHJOIS-AMERIKAN SUURIN HARMAA- HYLKEIDEN PESIMISPAIKKA
MUSKEGET ISLANDIN OMISTAJA
Olen viettänyt paljon aikaa ympäri maailmaa.
Kaikenlaisissa mieluisissa paikoissa.
Mutta kun astuin Muskegetille,
heti kun jalkani koski hiekkaa, Muskeget vei minusta vallan.
Muulla ei ollut väliä.
Ensimmäisen kerran koin sen 9-vuotiaana -
sen jälkeen, kun isä osti sen ja lensi tänne Piper Cubilla,
keltaisella, yksimoottorisella koneella.
Paras ystäväni istui takana, ja isä laskeutui tuolle rannalle.
Isä jätti meidät sinne, astui takaisin koneeseen ja lähti.
Muistan, miten istuin siinä ystäväni kanssa -
katselemassa katoavaa konetta. - Varmasti.
Minne vain menimme, lokit hyökkäsivät kimppuumme.
Kuljimme pesän poikki tietämättä sitä.
Se oli kuin...
HYLJETIETEILIJÄ
...Alfred Hitchcockin Linnut. Löysimme vanhan lankun tai jotain,
ja teimme näin...
Kauanko odotitte isääsi?
Muistelisin, että suunnilleen kaksi tuntia, lopulta -
näimme keltaisen koneen tulevan.
Pidämme itseämme saaren hoitajina.
Yritämme pitää sen tällaisena, hylkeitä lukuun ottamatta.
Ne ovat osa sitä.
Tiedät kyllä, mitä tarkoitan.
En halua niiden ottavan valtaa kaikista muista lajeista.
Et kai nähnyt kuutteja syntyvän 1960-luvulla?
Ensimmäinen löytyi kai vuonna 64, sitten niitä oli 20 tai 40.
Niillä oli nimet. Tiedemiehet puhuivat Mariosta.
Olen kertonut sen. - Niitä oli niin vähän,
että ne saattoi nimetä. - He nimesivät ne, se oli söpöä.
Vielä 15-20 vuotta sitten -
hylkeen näkeminen oli poikkeuksellista.
Kun olin lapsi ja vietimme kesiä Cape Codissa,
niitä saattoi nähdä kaksi kesässä.
Sitä oli, että tosi siistiä.
"Tänään olin Ballstonissa, ja siellä oli hylje."
Ihmiset, jopa paikalliset, yllättyvät nähdessään hylkeitä,
koska ne olivat pitkään poissa niistä maksettujen palkkioiden vuoksi.
Ajateltiin, että hylkeet söivät -
tärkeitä myyntikaloja, joten niistä maksettiin palkkioita.
PALKKIO HYLKEISTÄ
Ihmisille maksettiin kuonoista tai nahoista tai räpylöistä.
KUONO TÄRKEÄ HYLJEPALKKIOISSA
LAIN MUKAAN SE TULEE LEIKATA IRTI JA POLTTAA
Isoisäni metsästi niitä.
Muskegetista niitä oli hyvä pyytää.
PAIKALLINEN KALASTAJA
Sieltä saattoi saada kuonoja.
PALKKIO HYLKEISTÄ
Korvankin saattoi leikata irti.
Uskotaan, että yli 20 000 hylkeestä maksettiin palkkio -
Massachusettsin vesissä.
Sitten vuonna 1972 hylkeitä alettiin suojella -
merinisäkkäiden suojeluasetuksella.
ASETUS MERINISÄKKÄIDEN SUOJELEMISEKSI,
KOMITEAN PERUSTAMISEKSI JNE.
Kun niitä oli noin 200, kysyin häneltä.
Valerielta. - Ruelta.
Niin, hän sanoi... - Valerie Rue.
...ettei niitä tulisi enempää kuin tuhat.
Ruoka ei riittäisi, tai tulisi tauteja.
Hän oli selvästikin väärässä.
VIIMEISIMMÄSSÄ LASKENNASSA MUSKEGETISSA
SYNTYI YLI 3 000 KUUTTIA VUODESSA
MUSKEGETISTA HYLKEET MATKAAVAT RANNIKKOA YLÖSALAS
Meillä on ongelmia haiden kanssa.
Se on ilmiselvää. Sitä ei tarvitse edes miettiä.
Hylkeet vetävät niitä puoleensa, ja hylkeitä on paljon.
On selvää, että populaatio on suurempi -
kuin sen vakauden vuoksi on tarpeellista.
Mutta merinisäkkäiden suojeluasetus -
ei salli harmaahylkeiden tai muiden eläinten poistamista listalta,
jos olen oikeassa.
Se asia pitäisi muuttaa.
Jos ne ovat ylittäneet rajan, joka on tarpeen -
omavaraisuuden ylläpitämiseksi, muutoksia pitäisi voida tehdä.
Eivät ne ole ylittäneet omavaraisuuden rajaa,
taisit juuri sanoa niin.
Sanoin. - Rajaa ei ole ylitetty -
ekologisesta näkökulmasta. - Mikä on oikea näkökulma?
No, merinisäkkäiden suojeluasetuksen tavoite -
on antaa kannan toipua tietylle tasolle.
Mikä se luku on? Sitä ei ole asetuksessa.
Ei olekaan. - Siihen ei voida päästä.
Se voi vain jatkua ja jatkua.
Populaatio vain nousee, emmekä ole ohjaksissa.
Te vastaatte hylkeistä.
Kunhan kiusaan häntä.
Hyljepopulaatio toipuu. Niillä menee hyvin.
Merinisäkkäiden suojeluasetus on ollut menestys,
mutta koska populaatio on nyt niin suuri, se ei sovi siihen,
miten hyödynnämme merta.
Sitä yritämme tasapainottaa.
Jos luonnon jättäisi omilleen,
hylkeitä ei suojeltaisi.
Toinen huomio on se, miksi ne olisivat ihmisiä tärkeämpiä?
Minusta se on tärkeä argumentti.
Se kertoo suhteesta luontoon.
Niin. - Uskooko voivansa dominoida -
ja kontrolloida sitä, vai voiko elää sen kanssa,
osana sitä.
Uhanalaisten lajien asetus on valtava menestys.
MAAKUNTAEDUSTAJA
Sitä ei voi kiistää. - Ei.
Haluamme vain huomioida kriittisen puutteen -
lainsäädännössä. - Aivan.
Se on yksinkertaista. Kun lajin tilanne on parempi,
se poistetaan suojelulistalta. - Aivan.
Siinä se. Sitä me tavoittelemme.
Selvä. - Crocker Snow'n mukaan -
hänen saarellaan, Muskegetilla, on 12 000-15 000 hyljettä.
KOMITEA SUOJELUASETUKSEN MUUTTAMISEKSI
Monomoylla niitä on 20 000-50 000. Ne numerot lasketaan yhteen.
Kun puhumme ihmisille, meidän pitää painottaa,
että ihmisetkin tulee ottaa huomioon -
merten tasapainossa.
Toisen puolen edustajat, vastustajamme,
väittävät medialle ihmisten olevan ongelma,
ettei meidän pitäisi edes olla osa ekosysteemiä. Naurettavaa.
Typerää. - Ihmiset ovat sanoneet minulle...
BARNSTABLEN MAAKUNTAEDUSTAJA
...että haluan tappaa hylkeet.
Sanoin ei, vaan haluan tasa- painoisen ekosysteemin,
jonka osaksi ihmisetkin lasketaan. Siinä kaikki.
Kyllä. Ja haluan toistaa... - Yksinkertaista.
Emme puhu eläinkannan vähentämisestä.
Emme koskaan.
Ron, oletko tietoinen siitä, että valkohaiden suojelijoilla -
on koju joka lauantai Wellfleetin Newcomb Hollow Beachillä?
Tiesin, että joillain rannoilla on.
Se on parkkipaikalla oleva propagandakoju.
Siellä on muutama harjoittelija. Kun ihmiset kulkevat ohi,
he tyrkyttävät lehtisiään ja propagandaa.
Miten menee?
Mikä meidät tänään syö?
Olemme valkohaiden suojeluyhdistyksestä.
Meillä on haivinkkejä. Jos menette veteen...
Tässä on jäljitystiedot. Näissä paikoissa -
niitä on nähty.
Montako Cape Codissa on?
Emme tiedä, montako milloinkin.
Tiedämme niiden viihtyvän täällä kesällä,
lokakuuhun asti, mutta tarkkaa lukua -
on hankala sanoa.
TARKKANA HAIDEN KANSSA
Tällä rannalla niitä ei kai juuri ole hiekkasärkkien vuoksi.
Olemme suunnilleen tässä. Tämä on haiden reitillä.
Joten koska vain on mahdollista... Jo vain.
Tosi siistiä.
Me näimme eilen hain.
Niinkö? Tosi siistiä. - Kyllä.
Niin oli. - Kyllä.
En tiedä, mikä hai se oli. - Luultavasti valkohai.
Niin me... - Niitä näkee rannoilla.
Selvä. - Olemme täällä kahteentoista.
Tulkaa takaisin, kun olette surffanneet.
Ovatko nuo oikeita hampaita?
Kyllä, ne ovat oikeita.
Tämä on 3D-printti isoista hainhampaista.
Selvä, jatkakaa seuraavaan. Kello on puoli 12.
Reilun kilometrin päässä rannalla.
Se on aivan rannassa. Tulkaa siis tännepäin.
Se taitaa olla pikkukala, koska takana on lisää.
Aivan. - Noita möykkyjä,
joita katselet, on pari lisää.
Pitää olla tarkkana.
Pikkukaloja. - Näitkö tuon?
En, minkä? Mitä me katselemme?
Mitä sinä näit?
Evän pistävän vedestä. Pienen ja kolmiomaisen.
Ei möhkäkala? - Se oli hain selkäevä.
Se hädin tuskin rikkoi veden pinnan.
Kuinka kaukana? - Tuossa.
Näen kyllä möykyn. - Se on se möykky.
Haluatko pistää varman päälle?
Se on aivan tuossa. - Se on lähellä.
Katso tuota, se on selkeä...
Nosta lippu. - Puhallan pilliin.
Selvä.
Näin selkeästi, miten se meni aaltojen alle.
Luotan sinuun, Mike.
Se näkyi epäselvästi. Se oli matkalla tuonnepäin.
Tuonnepäin? - Sinnepäin, kyllä.
Pidämme teidät varmuuden vuoksi pois vedestä tunnin ajan.
Kiitos.
Montakohan kännykkää meihin osoittaa?
Niitä on neljä muutakin -
hädin tuskin 60 metrin päässä.
Suoraan uintialueella.
Onko kysyttävää?
Se on niin lähellä. - Ne tulevat lähelle.
Niin, ja puolen tunnin päästä me uimme. Outoa.
On kyllä. Elämme nyt sen asian kanssa.
Tiedän sen.
Näin unta, että ihmiset uivat hiekkasärkällä.
Näin evän, mutta pillini ei toiminut.
En saanut ihmisiä pois vedestä.
Sitten hai ratsasti aallolla rantaan -
ja puri kaikkia jaloista.
Uhreja oli valtavasti ja olin ainut hengenpelastaja -
eikä minulla ollut puhelinta.
Sitten yksi palomies tuli paikalle sideharsorullan kanssa.
Jouduimme pärjäämään sen kanssa.
Asia on mielen päällä paljon. Näen niistä untakin.
Kai se kertoo jotain.
WELLFLEETIN DRIVE-IN-TEATTERI TAPPAJAHAI
Harppuunakalastaja sai tänään tämän kalan.
Kun he olivat vetämässä kalaa veneeseen,
valkohai hyökkäsi sen kimppuun.
Se otti kalasta melkoisen haukun.
Kuu paistaa. Tapahtumat ajoittuvat usein kuun paisteeseen.
Purema on kalan lihaisimmassa kohdassa.
Pyrstöä kohti ja etupäässä.
Pureman koko kertoo, että kyseessä oli iso hai.
Jos olisi nähnyt saman, ei palaisi veteen.
Eilen sain naarmun käsivarteeni.
Hyppäsin veteen ja haava aukesi.
Vuosin vähän verta.
TUTKIMUSKESKUKSEN PERUSTAJA
Meribiologina ajattelin heti,
kuinkahan pitkälle veren haju ulottuu.
Se ulottuu varmasti molekyylitasolle asti.
Eläimet voivat aistia sen Wellfleetissä asti -
ja ovat matkalla tähän suuntaan.
Tulin siis pois vedestä.
Kun on matalassa vedessä niin huolissaan...
Se on merkki pelon leviämisestä -
akateemisissa piireissä tavallisen kansan lisäksi.
Tämä on kiinnostava paikka. Cape Codissa on rikas -
kala- ja haikanta.
Merinisäkkäitä on yhä enemmän,
etenkin hylkeitä ja valaita.
Nämä hait ovat upeita eläimiä.
Kaikki ravintoketjun huipulla elävät eläimet ovat erityisiä.
Opimme niistä koko ajan lisää.
Se, mitä olemme oppineet tunnisteiden avulla,
pitkän matkan tunnisteiden...
Ei minulle sellaista opiskelu- aikana opetettu.
Nämä eläimet liikkuvat valtavan pitkiä matkoja.
Se on jännittävää, mutta tämä on muutoksen aikaa.
Hylkeiden ja valkohaiden määrä muuttuu radikaalisti.
Koko systeemi on muuttumassa radikaalisti.
On ymmärrettävää, että ihmiset ovat huolissaan.
Seuraavaksi listalla ovat yleiset kommentit.
Kaikki voivat puhutella lautakuntaa.
Tiedän kahden Wellfleetin asukkaan nimet.
Selvä. - John Kartsounis ja John Taylor.
Olette kai yhä täällä?
Olen John Kartsounis, Wellfleetin asukas.
Olen lomaillut Cape Codissa 35 vuotta -
ja asunut Wellfleetissä nyt seitsemän vuotta.
Olemme täällä -
kertoaksemme kansan näkemyksen siitä, mitä kaupungissamme tapahtuu.
Olen viettänyt Wellfleetin vesissä aikaa vuodesta 1983 asti.
En ole tiedemies, mutta tiedän paljon siitä,
mitä kaupungin rannoilla on tapahtunut.
Aiemmin hylkeitä ei näkynyt, nyt niitä on valtavasti,
aivan liikaa.
Kysymys kuuluu, että meillä on -
lähes 50 vuotta vanha laki, ja tietyt ryhmittymät -
sanovat, että se on kiveen kirjoitettu -
eikä sitä voi muuttaa. Minun mielestäni -
jostain pitää aloittaa. - En ole tiedemies,
mutta olen poliitikko ja pidän korvani auki.
Haluan sanoa, että ratkaisujen etsiminen,
poikkeusten tekeminen merinisäkkäiden suojeluasetukseen,
on todella hankalaa.
Koko maa on siinä mukana.
Ei ole kyse vain paikallisista, vaan kansallisistakin yhdistyksistä.
Sillä ei oikeastaan ole väliä,
onko ajatus minusta hyvä.
Ajattelen nyt tätä ja ensi kesää.
Henkilökohtaisesti olen sitä mieltä, ettei se ole realistista -
ainakaan lyhyellä tähtäimellä.
Minä sanoisin,
että on raskasta nähdä -
yritysten lopettavan, laman iskevän.
Elleivät viranomaiset ala ajatella yleisön turvallisuutta -
ja sitä, että ihmisillä on oikeus oleskella rannoilla ja uida,
viettää aikaa Cape Codissa, kuten jo sata vuotta on tehty,
joutumatta pelkäämään henkensä puolesta.
Minusta kaikki liittyy eko- systeemin terveyteen.
Suunnilleen 80-luvun puolivälistä 90-luvun puoliväliin -
ekosysteemi voi loistavasti.
Hylkeitä riitti.
Rannalla saattoi kalastaa,
saada juovabasseja, sinikaloja tai kampeloita. Sen jälkeen -
hylkeiden määrän raju lisääntyminen toi meidät -
tähän pisteeseen.
Ei se hylkeiden tai haiden vika ole.
Ei vain ole ylläpitosuunnitelmaa, ja lait on laadittu huonosti.
PAIKALLINEN KALASTAJA
Kalastan yhä tonnikalaa isäni kanssa.
Ennen tein isälle töitä,
nyt on toisinpäin, hän tekee minulle töitä.
On siistiä tulla tänne tekemään tätä -
isän kanssa jo neljännessä sukupolvessa.
Mutta suurin osa kalastajista tietää, mitä on tekeillä ja näkee muutokset.
Ei mitään.
Kalat, joita ennen kalastimme, kuten turska...
Kampelaakin täällä ennen riitti. Sitä ei enää ole.
Me syytämme hylkeitä.
Syöttikalat eivät halua tulla niiden vuoksi.
Verkoissa on juovabasseja.
Hylkeet luultavasti syövät pienemmät kalat.
Valmista on.
Vuosien ajan pyysin hummereita. Vaimoni myi niitä autotallista.
Keväisin -
kalastajia tuli New Yorkista asti.
He tulivat tänne viikoksi kalaan.
Ennen kotiinlähtöä -
he tulivat hakemaan meiltä hummereita.
Sitten hylkeitä alkoi ilmaantua. He eivät saaneet kalaa.
Kevätkalastus oli siinä. Liiketoimintamme meni.
Motelleissa ei ollut asiakkaita. - Kalastusmyymälät menivät nurin.
Niin, kaikki vain romahti, kun hylkeet ilmaantuivat.
Merinisäkkäiden suojelu- asetuksen vuoksi -
niihin ei saa koskea. Niitä ei saa katsoa.
Niille ei saa edes huutaa, kun menee ohi.
Minusta ekosysteemi on pielessä.
Tykkään kyllä, että valaita ja hylkeitä on jonkin verran,
mutta liika on liikaa.
Ongelma on vain pahentunut entisestään.
Meillä tulee olemaan tämä ongelma loppuelämäni ajan.
COCKTAILEJA JA KABAREETA
Jos teillä on hiton upea olo,
sanokaa: "Luoja, kyllä!"
Luoja, kyllä! - Luoja, kyllä!
Sain juuri tietää, että täällä on haiviikko.
Täällä on kuulemma miehennielijöitä.
Oon yrittänyt elää mun elämää
Älä siis oo se uimari Joka hampaisiin jää
Voi luoja!
Ei!
Älä haita sä vihaa
Tuskin se onnistuukaan
Niiden rusto parantaa syövän
Mut jos ne puree Siihen kuolee
Yhtenä päivänä olin surffaamassa. Iso aalto... Ne olivat pieniä,
yksi vain oli iso.
Meloin kauemmas, jos tulisi toinenkin.
Päädyin pois särkältä ja taisin nähdä hain.
Olen siitä melko varma -
sen perusteella, miten se ui. Näin vain kärjen,
uskoakseni evän kärjen.
Ehkä se oli kuono. En tiedä. Se oli ruskea, kuten hylkeellä.
Mark sanoi, että hait ovat ruskeita.
Kuolemaksi koituneen hyökkäyksen jälkeen kaikki on ollut toisin.
Hei! - Se on aiheuttanut erimielisyyksiä.
Osa ihmisistä, ei kaikki,
käyttäytyvät kuin meri olisi -
heidän pikku leikkikenttänsä ja uima-altaansa.
Aivan kuin hailla tai hylkeillä -
ei olisi oikeutta olla siellä.
Ei se niin toimi.
Ensin olin hyvin peloissani.
Sitten totuin liikkumaan siellä.
Olen varovainen. En lähde liian syvälle.
Nyt surffarit laittavat lautojen pohjaan raitoja.
Se kai sekoittaa haiden aistit.
Se vaikuttaa tehoavan.
Meillä on nyt teknologiaa.
Merellä on poijuja.
Merkitsemättömistä haista emme tiedä,
mutta niin se vain on.
Jos vedessä viettää paljon aikaa,
monikin eläin on luultavasti kulkenut huomaamatta ohi.
Näen sen pohjassa. - Kuinka iso se on?
On sillä ympärysmittaa.
Se saattaa olla liukas liikkeissään.
Se on kunnon Mainenlahden hai.
Se menee, minne haluaa.
Selvä.
Annammeko me periksi?
Se vain kiertelee pohjassa.
Annoin jo periksi.
Näyttäisi toimivan.
En ole kiinnostunut siitä, mitä ne tekevät joka viikko -
tai joka päivä.
Haluan tietää, mitä ne tekevät joka sekunti.
Tämä mahdollistaa sen.
Näen, kiihdyttääkö hai kohti hyljettä.
Näen sen, koska tässä on kamera.
Voimme tarkastella sen käytöstä matalassa vedessä -
suhteessa saaliiseen, hylkeisiin.
Uskomme todella, että mitä paremmin ymmärrämme -
haiden ja hylkeiden välistä suhdetta,
milloin, missä ja miksi hait käyvät hylkeiden kimppuun,
sitä paremmin osaamme opastaa rantavastaavia -
ja yleisöä muuttamaan käytöstään.
Se on melko hyvässä kohdassa.
Asettukaa asemiin. - Mikä on syvyys?
Kaksi metriä. Se on ylhäällä. - Kylläpä sinä kierrät.
Ehkä se tulee tänne. Tule nyt!
On se ainakin utelias.
Se ihmettelee, mitä oikein teemme. Menisipä se myötätuuleen.
Sillä riittää vauhtia. - Tykkään siitä.
Niin minäkin. Sillä on kiinnostavia välttelyeleitä.
Ehkä voisimme kokeilla oikeaa puolta.
Tule vähän tänne. Käänny sisäänpäin. Mene alas.
Jo vain.
Anna mennä. - Tee se!
Me saimme sen... - No niin.
Loistavaa! - Me saimme sen.
Eikö ollut upeaa?
Ja se on taas tällä alueella.
Aivan hylkeiden vieressä.
Joka reissun jälkeen haluan katsoa,
kuka sai tunnisteen.
Onko kyseessä meille tuttu hai?
Vai aivan uusi hai?
Käyn aina varmistamassa asian.
Tämä on kaunis profiilikuva.
Tuossa on pyöristynyt kärki.
Ei isoja lovia, mutta muutama pienempi.
Selkäeviä on eri muotoisia.
Osalla niistä selkäevässä on koukkumainen kärki.
Tämä on hyvä kuva.
Kun kuvaan tätä prosessia ihmisille,
he pitävät minua usein hulluna, kun sanon,
että osaan erottaa hait toisistaan.
He väittävät, että ne ovat samanlaisia, mutta eivät ole.
Kun pyrstössä on hienot värit,
se on mielikuvituksellisin ominaisuus.
Aivan kuin etsisi pilvistä muotoja.
Kaikki sellaiset pikkujutut -
antavat haille niiden lempinimet.
ARPINAAMA
PÄTKÄPYRSTÖ - KARKKIKEPPI RENTO HEPPU
Monet pitävät lempinimiä hölmöinä.
Yritämme muka tehdä niistä inhimillisempiä,
mutta oikeasti se vain auttaa erottamaan ne toisistaan.
Sen näkeminen, mitä hai oikeasti tekee,
on ratkaisevaa niiden liikkeiden ymmärtämisessä -
ja lajin paremman tuntemisen kannalta.
Olen aina -
yhtä ällistynyt siitä, että voimme nähdä haita,
jotka olemme nähneet jo parikymmentä kertaa.
Näistä eläimistä on vielä paljon opittavaa.
Monet pitävät itsestään selvänä,
että tämä on kuuluisin hailaji,
mutta pitkään Luoteis-Atlantin -
valkohaipopulaatio oli koko planeetan -
mystisin valkohaipopulaatio.
Luonto on kulttuurissa tärkeää osittain siksi,
että se liittyy mielikuvitukseen.
Se laajentaa ihmismielen käsityskykyä.
Jos seison Longnookin rannikolla -
ja sanon, että tuolla on haita.
Tuolla on valkohaita.
Silloin olen laajentanut mielikuvitukseni rajoja.
Jaan sen ympäristön upean -
luonnon luoman olennon kanssa.
Hait ovat voima, joka laittaa meidät -
kohtaamaan elämän mystisiä puolia.
Elämä, kuolema, voima, väkivalta.
Elämän julmuus.
Me haluamme ajatella elämämme olevan mukavasti järjestyksessä.
Mutta hait ovat yksi elementti, jonka kohdalla -
luonto ei tee yhteistyötä -
mitä tulee meidän omistajuuteemme ja käyttöömme.
Tosi söpö!
Jou.
Oletko nähnyt mitään?
En vielä.
En tosin ole liikkeellä.
Ei ole tuulta. En ole nähnyt paskaakaan.
Sain vain syöttikalaa.
Aivan. Kerron sitten.
Kalojen lukumäärän romahtaminen ei johdu hylkeistä.
Katsotaan siima.
Ne taitavat olla vain syntipukki.
Kalastus yksityistettiin.
Osa ihmisistä ja yrityksistä menestyi...
PAIKALLINEN KALASTAJA
...ja tienasi hitosti rahaa.
Se on nyt uusi normi.
Turskat, koljat.
Niitä kalastettiin ihan helvetisti.
Nyt jäljellä ovat vähän hyödynnetyt lajit,
rauskut ja piikkihait.
Jotta saamme tavallisen päiväpalkan näistä lajeista,
niitä pitää pyytää maksimimäärä.
Se on 2 700 kiloa piikkihaita tai 2 300 kiloa rauskuja.
Tämä on valtavan rahakas ala.
Se ei tule muuttumaan, ennen kuin kaikki lajit katoavat.
Mutta meressä on meneillä muutakin.
Vesi on lämmintä. Tämä taitaa olla uusi normi.
Lämpötila kasvaa melko nopeasti.
Ne lähtevät liikkeelle -
ja siirtyvät kylmemmille vesille pohjoiseen.
Silokoirahai. - Eikä! Oikeasti?
Se on elossa. - Siistiä!
Näitä jää verkkoon vain etelässä,
mutta ilmastonmuutoksen myötä niitä alkaa tulla tänne.
Pitää laittaa se takaisin veteen.
Noin.
Sitten päästämme sen uimaan. Siinä se menee.
BETH ANN -RISTEILYT
KALASTUSRISTEILY
Olen ollut täällä pitkään, enkä ole nähnyt tuollaista bonitoa.
Olen nähnyt niiden tulevan, mutten pieniä.
Ne ovat lämpimän veden kaloja etelästä päin.
Olen ollut laiturilla 25 vuotta.
PAIKALLINEN KALASTAJA
En ole ikinä nähnyt kenenkään saavan niitä.
En ikinä. Se kertoo jo jotain.
Teollisesta vallankumouksesta lähtien -
ihmiset ovat olleet ainutlaatuisten teknologisten muutosten keskellä,
mutta eivät ainutlaatuisten luonnollisten muutosten.
Sen meidän sukupolvemme saavat kokea.
Se on ihan eri juttu, koska emme voi hallita sitä.
Lajien parissa on tapahtumassa melko merkittävä muutos -
maailmanlaajuisesti.
Eläimet liikkuvat pohjoiseen alemmilta leveysasteilta...
TUFTSIN YLIOPISTO
...koska vedet lämpenevät ja ruoan- lähteet liikkuvat pohjoiseen.
Saalistajat seuraavat siis perässä.
Samaan aikaan napaseudun jäätiköt sulavat.
Monet eläimet liikkuvat siis alaspäin sieltä -
korkeammilta leveysasteilta, saaliin perässä.
Me olemme tässä kaiken keskiössä.
Täällä kaikki tulee yhteen.
Vaikka haluaisimme täysin keskittyä -
omaan, henkilökohtaiseen hyvinvointiimme,
on tärkeää ymmärtää, mitä ekosysteemissä tapahtuu.
Jatko-opinnoistani lähtien olen yrittänyt ymmärtää,
miten virukset kehittyvät...
Olen tutkinut lähinnä vesilintujen influenssaa.
Vesilinnuista löytyy paljon influenssaa.
Sitä kiertää niiden parissa luonnossa.
Puhun nyt lokeista, kahlaajista ja sorsista.
Ne jakavat elinympäristön merinisäkkäiden kanssa.
Tiedämme, että se voi tarttua -
lajista toiseen.
Ehkä ihmiset ovat kuulleet lintu- ja sikainfluenssasta.
Vaikka hylkeissä ei ole näkynyt merkkejä viruksesta, mietimme,
voisiko sitä silti esiintyä niillä.
Ehkä virusta liikkuu niiden parissa,
vaikkei itse tautia havaita?
Menimme siis Muskeget Islandille katsomaan,
löytäisimmekö virusta.
Hyvä.
Oletko valmis? Tuonnepäin? - Kyllä.
Katso peräpäätä.
Hyvä.
Otan sykkeen.
Tulinen kaveri. - Se on pikkuinen.
Hyvä poika.
Valmista? Kaikki pois tieltä? - Kyllä.
Hyppele pois. Hyvää työtä.
Hyvää työtä. Se ei ollut helppo.
Menimme tekemään terveystarkastuksia.
Osasimme odottaa virusta.
Siksi menimme sitä etsimään, mutta emme osanneet odottaa -
sitä löytyvän niin paljon.
Olimme melko yllättyneitä, kun noin 10 prosentilla niistä -
löytyi influenssavirusta.
Se on melko korkea tulos jopa lintureservaateille.
Se on huolestuttavaa, koska jos -
virus kiertää eläinten parissa,
jotka ovat muuten terveitä, se antaa virukselle tilaisuuden -
edelleen kiertää siinä populaatiossa.
Noin. Lopultakin.
Valmista? Yksi, kaksi, kolme.
Hyvää työtä. - Hienoa!
Vaikka ajateltaisiin vain virusta, joka kiertää -
harmaahylkeiden parissa, ne eivät elä kuplassa.
Viruksen ei ole helppo siirtyä lajista toiseen.
Mutta jos eläimet, kuten manaatit, tulevat Floridasta,
ehkä ne eivät ole aiemmin altistuneet influenssalle lajina.
Jos ne kohtaavat harmaahylkeitä,
jotka levittävät influenssaa,
se nostaa lajienvälisen vuoro- vaikutuksen todennäköisyyttä.
Solutason uudelleenjärjestely, jota villieläimissä voi tapahtua,
toisen nisäkäsisännän tarjoama harjoittelualusta -
ja sellaisten uusien varianttien tarttuminen ihmisiin,
joille meillä ei ole immuniteettia,
altistaa meidät -
pandemian mahdolliselle kehittymiselle.
On helppoa juuttua tappajahaimaiseen näkökulmaan -
ja unohtaa suurempi kokonaisuus.
Yhden lajin hyvinvointi vaikuttaa meihin kaikkiin.
Musta lippu liehuu.
Ilmeisesti rannalla oli haihavainto.
Veteen ei voi mennä tuntiin. - Tuntiin?
Niin.
Eli...
Selvä. - Ajattelin vain...
Sain itse juuri tietää.
Niin. - Asia on nyt vain niin.
Niin... Ole vain varovainen.
Jep. Selvä homma.
Taidan ottaa vain pienen kierteen.
Suklaavaniljakierteen. - Selvä.
Siinä kaikki.
Meidän olisi parempi ymmärtää, että olemme vain osa -
luontoa, elämän verkostoa.
Sen sijaan, että kuvittelemme olevamme hallitseva laji,
joka voi kontrolloida kaikkea,
ihmisten tulee oppia olemaan nöyriä luonnon edessä.
Kun veteen astuu, se riski on otettava,
oli se miten pieni hyvänsä.
Tässä. - Vanha, mutta hyvä.
Käytin tätä 120-senttisenä.
Päädyin keskelle aaltoa.
Aiotko mennä tänään veteen?
Haluaisin mennä tapahtuman luonteen vuoksi.
Se oli iso osa lapsuuttani, joten...
Mutta en ole surffannut Capella sen päivän jälkeen.
Pitää punnita tarkkaan asian hyvät ja huonot puolet.
Ymmärrän kyllä, ei sinun ole pakko surffata.
Sinun ei ole pakko tehdä mitään.
Voit vain istua ja katsoa. - Niin.
Tervetuloa 373. versioon -
Old Timers Clubista.
Meidän kaikkien on aika astua villiin aallokkoon.
Social Security, te olette seuraavia. Kello neljässä.
Ottakaa laudat mukaan.
Tässä ovat Cape Codin veteraanit.
Voi luoja. - Luulin tätä yksilöjutuksi.
Siistiä, jätkät.
Ja matkaan siitä.
Suoraan villeihin aaltoihin.
Hän tulee. Hän on valmis.
Hän aikoo pienelle...
Hän luovutti isojen suhteen.
Lentokone kulkee taas yllämme -
etsimässä harmaapukuista miestä.
En ole varma, miten hain voi nähdä 120 metristä.
Naisten tiimi, tulkaa tänne.
Lauta käteen. Näen sinun piileskelevän.
Katie. - Katie.
Katie!
Ja Alexandra!
Cape Codin naissurffarit!
Dana, mitä sinä teit?
Sait kuulemma ensimmäisen aallon.
Niinkö? - Kyllä.
Pisin aalto, jolla olen sinut nähnyt.
Sinä keinuit siellä. - Kannustimme sinua.
Kuulin huudot ja olin, että "vau".
Kolmannella sijalla on Dana.
Toisella sijalla Alexandria A.
Koska en osaa lausua hänen sukunimeään.
Siinä hän on. Kiitos.
CAPE CODIN OLDTIMERS KLASSINEN LONGBOARD
Pyhä jysäys. Koko veneemme on laivan yhden moottorin arvoinen.
Olemme matkalla ulkosatamaan.
Siellä on satoja harmaahylkeitä. Ne eivät ole ihan kuivalla maalla,
mutta istuvat merenpohjassa matalassa vedessä.
Näillä eläimillä on aina kyse -
tasapainosta ruoan...
RANNIKKOTUTKIMUSKESKUS
...levon, kasvun, seksin ja saalistajilta paon välillä.
Etsitään siis se kohta rannasta, jolla voin ottaa nokoset -
ja silti pitää henkeni.
Ääntelyä.
Kappas vain.
Kuollut ryhävalas.
Missä?
Lounaiskolkasta länteen. Ihan tässä lähellä.
Mennäänkö katsomaan?
Scott, Bryan täällä.
Vedessä on kuulemma kuollut valas.
Siitä olisi apua, jos tietäisitte tarkemman sijainnin.
Se on kuin neula heinäsuovassa.
Voisi ajatella, että kuollut valas on valtava.
Oikeasti niitä on todella vaikea löytää.
Kappas!
Valtavasti ulappaliitäjiä. - Niin.
Siinä näkee kaikki valaasta murtuneet palat -
ja upean rasvan pieniä vesilintuja,
kuten etelänkeijuja varten.
Valas, joka kelluu pinnalla mädäntyessään -
tarjoaa paljon ruokailu- mahdollisuuksia -
näille linnuille. Nämä linnut matkaavat etelään.
Ne ovat pieniä, joten rasvavarastot -
ovat niille tärkeitä.
Tällainen rasvabuusti tekee varmasti hyvää.
Katsokaa, miten paljon niitä on meidän perässämme.
Kaunista.
Tässä näkee, miten nopeasti -
eläin palaa takaisin ekosysteemiin.
Vaikuttavaa, eikö?
Suurin osa ihmisistä ei ajattele kuolleita valaita.
Nyt se on täynnä kaasua.
Mutta jos siihen tehdään kolo ja kaasu pääsee ulos, se uppoaa.
Valaan ruho päätyy merenpohjaan,
ja kaikki merenpohjassa elävä saa aterian.
Hait ovat käyneet täällä.
Niin, nuo näyttävät hain puremilta.
Avoin alue valaan yläosassa,
nuo ovat kaikki puremia.
Hinauslaiva tuli. - Niin, se tuli.
Se on Noah Santos.
Hänellä on haihäkki.
Voi luoja. Hän menee veteen.
Niin. - Tuo on upeaa.
Cape Codin kulttuuria.
Voi luoja!
Tuo ei ole valasristeily. - Se on Nooan arkki.
Sitä luotsaa Greg.
Greg Skomal? - Niin.
Siistiä. Hän on siis täällä. - Niin.
Hei, Lisa. En nähnyt sinua.
Ei se mitään. Miten menee?
Hyvin.
Sitä on näköjään syöty.
Kyllä.
Valkohait palaavat kyllä.
Se on vain ajan kysymys.
Niin.
Näetkö soikion muotoiset jäljet sen sivussa?
Kyllä. - Hainevä.
Aivan tuossa. Näin juuri hainevän.
Näitkö hainevän? - Kyllä, selkäevän.
Katsokaa tänne. Näin juuri hainevän.
Tuolla takana. - Niin.
Valko- vai sinihai? - Ei se valkohai ollut.
Selvä.
Aivan meidän takanamme on hai. - Kappas vain.
Niin, valkohai! - Valkohai!
Iso yksilö. - Niin. RV...
Niinkö? - Tässä Volta 82:ssa.
Pyhä... - Miksi sinä minun luokseni tulet?
Se katselee meitä. Älä tule...
Se on merkattu.
Niin. Kuvaa selkäevää, Brian.
Se on iso. Todella iso.
Voi luoja. Pyhä jysäys!
Voi luoja!
Voi pyhä sylvi. Tulen pois täältä.
Voi luoja!
Ihan kuin Tappajahai. - Voi luoja, sinä teit sen!
Ei ole mitään menetettävää. Voi paska!
Olin häkissä, kun se meni ohi. Se oli upeaa.
Varmasti. Iso yksilö.
Isoin, jonka olen koskaan nähnyt.
Ne ovat yhtä pelottavia pinnan alla kuin muutenkin.
Ekosysteemi tarjoaa tasapainoa ja vakautta,
jos vain annamme sille tasapainoa ja vakautta.
Me, jotka asumme täällä, näemme pieniä vilauksia.
Ekosysteemin muuttuessa vilaukset kertovat yhä enemmän.
Voisi kuvitella, että alkuperäiset amerikkalaiset,
jotka asuivat näillä rannoilla, eivät juuri nähneet eroa -
kalojen, lintujen ja valaiden menossa ja tulossa,
luultavasti vuosituhansiin.
Nyt näemme muutoksia elinikämme aikana.
Isoisäni sanoi, että kun esi-isäni tulivat tänne,
kalaa oli juuri tässä kohtaa niin paljon,
että he kalastivat satamassa suurilla koreilla.
Se oli tasapainon aikaa.
Tämä ekosysteemi tuntuu juuri nyt olevan -
tilassa, jossa se yrittää löytää tasapainon.
Mutta ihmisen teot ovat saaneet systeemin epätasapainoon.
Ei ole helppoa löytää sitä tasapainoa ja saada ihmiset -
elämään siinä.
Tänään on tosi kaunista.
HENGENPELASTAJIEN VIIMEINEN PÄIVÄ
Näitkö valaan? - En. Näitkö sinä?
Kyllä. Äitisi sanoi, että valas on tulossa.
Näin vesisuihkun. - Kiva.
Menemme ottamaan tuolin pois.
Otatte tuolinkin pois? Selvä. - Niin.
Kiitos, Dana. - En tiedä, onko...
Ei se mitään. Eiköhän se onnistu. Kiitos.
Hengenpelastajia ei enää ole.
Niin. Jos paikalla on hai,
sen tietää vain, jos näkee evän.
Ylös!
VAROITUS - EI HENGEN- PELASTAJAA VUOROSSA
Kun vanhempani ostivat Wellfleetistä tontin,
siellä oli pelkkää metsää.
Siihen aikaan tuntui siltä kuin olisi tullut rajamaille.
Luonto oli villi ja turmeltumaton.
Cape on enää juuri ja juuri villi.
Se on pikkiriikkinen puisto.
Liian monet käyttävät sitä.
Se saa hädin tuskin pidettyä kiinni ekologisesta elämästään.
Olen vähän huolissani, koska haikausi on vielä menossa,
ja ihmiset käyttävät yhä rantoja.
Osa meistä käy kyllä täällä, pidämme silmämme auki.
Epävirallisesti.
Haemme katseellamme haita, koska emme osaa lopettaa.
Emme voi lakata olemasta hengenpelastajia.
Toivottavasti ihmiset pysyvät tarkkoina.
ATLANTIN VALKOHAISUOJELUYHDISTYS ON MERKANNUT YLI -
275 VALKOHAITA CAPE CODISSA.
HEILLÄ EI OLE VARMAA ARVIOTA ALUEEN VALKOHAIPOPULAATIOSTA,
MUTTA HE ARVIOIVAT SEN OLEVAN YLI 400 YKSILÖÄ.
ARTHUR MEDICIN KUOLEMAN JÄLKEEN VUONNA 2018 -
HAIT EIVÄT OLE PURREET KETÄÄN CAPE CODISSA.
Tekstitys: Sofia Olsson