Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Dobro.
Jednu stvar moramo imati na umu ako primimo signal odašiljača sa psine.
Ako upotrijebite mobitel...
PRVI DAN U SPASILAČKOJ SLUŽBI
...da nekome javite, ne zaboravite javiti ostalim plažama.
Druga stvar je da ako zatvorite svoju plažu
zato što ste na svoje oči vidjeli psinu,
morate obavijestiti čuvara parkirališta.
Ako nije potvrđena pojava psine, a zatvorite plažu,
kužite, odgovornost je na vama.
Imate li pitanja?
- Dobro. - Ugodan vam ostatak dana.
Definitivno je sad pritisak jači...
GLAVNI SPASILAC
...i nema bezbrižnosti.
I dalje postoje sve opasnosti s kojima smo se prije suočavali,
poput jakih struja i sličnog.
A onda, kao šlag na torti, imamo i ovu dodatnu opasnost
koja se zove velike bijele psine.
- Kako ste? - Kuham se.
Drago mi je što vas vidim. Da.
- Drago mi je što ste se vratili ovo ljeto. - I meni.
Hvala na posjeti obali Nacionalnog parka rt Cod.
Ovo je divlji morski okoliš...
AGENCIJA ZA NACIONALNE PARKOVE
...u koji se vraćaju psine kao glavni grabežljivci.
Psine su ovdje. Oni su opasne životinje.
OPREZ PRI PLIVANJU I GACANJU PO VODI
Rekreacijske aktivnosti razvile su se dok ih nije bilo.
To je posebnost rta Cod
u odnosu na druga svjetska područja s morskim psima.
Ovo je naš čamac.
Ovo je bilo novo prošle godine.
Dobili smo mnogo novih alata i opreme nakon onog smrtnog slučaja.
Ako vidimo ljude kako plivaju prema pučini postajemo nervozni
pa im kažemo da se vrate.
To je još jedna novost koju je donijela pojava morskih pasa.
GRAD WELLFLEET, PLAŽA NEWCOMB HOLLOW PREKRŠAJ SE NOVČANO KAŽNJAVA
Što misliš koliko su veliki?
Pa, bude ih raznih, a mogu biti
od, recimo, 2,5 m sve do 4 ili 4,5 m.
Nevjerojatno je to što se događa ovdje.
DRUŠTVO ZA ZAŠTITU ATLANTSKIH BIJELIH PSINA
Ali, znate, shvaćam da to...
ne vide svi na taj način.
Kada ste na mjestu poput rta Cod,
gdje, trebamo priznati, mnoge vrste vole ovo područje
iz raznih razloga.
A ovdje se susreću i bijele psine i ljudi.
I teško je jer mnogi ljudi koji desetljećima ovdje žive,
nisu o tome morali razmišljati do otprije deset godina.
I zato je to za njih velika promjena.
- Akcijske kamere? - Da.
- Sva oprema? - Da.
- Bok, ljudi. - Kako ste?
Dobro. Jeste li se dobro zabavili.
Da, trebate reći ljudima koji ulaze
da je uočen morski pas pa ne smiju u vodu
- barem još 45 minuta. - Da, rekao sam...
Zaboravio sam im reći. Da.
Bok. Dobro. Kako ste vi?
- Dobro. - Dobro.
Kako ste? Čuvate se nevolja?
STANOVNIK WELLFLEETA
Ma dajte. To nije zabavno.
'Ðenja.
Više nismo vezani. Sada nema povratka.
Krećemo u promatranje kitova.
Što ćemo vidjeti?
USPOREDBA KITOVA, DUPINA I PLISKAVICA
Velikog kita, grbavog kita, oštrokljunog kita.
Ponekad vidimo i velike bijele psine,
ali nećete vidjeti psinu, osim ako ne jede.
Ako je to slučaj, izgleda vrlo živopisno.
NAKON UGRIZA
PAUZA ZA RUČAK - GRIJANJE RADI!
Sjećaš se one godine kada bi prosječno vidio
-četiri ili pet psina na dan? - O, da.
Nisam vam htio ni reći koliko sam ih vidio tog dana.
Jedan se pribio uz brod u plićaku kad smo se vraćali.
LOKALNI RIBAR
Ostao sam bez daha. Kunem se,
ne pretjerujem, bio je kao u Raljama.
Evo zašto ti vjerujem.
Jedini kojeg sam dobro promotrio ispod površine...
LOKALNI LOVAC NA JASTOGE
...bio je tako velik. I ja ga gledam
a on je onako spora grdosija
mislim, zar jebeni bijeli uopće narastu do te veličine?
Sigurno je bio ovoliki. Ne zajebavam se.
Bio je ovolika mrcina.
Jedina dva koje sam vidio bili su u uvjetima dobre vidljivosti,
pa se moram zapitati koliko ih nisam vidio kad je bila slaba,
i onako, mutna.
Prije dosta godina pisao sam o znanstvenicima
koji su radili s morskim psima na rtu Cod.
Došli su razmećući se kako će
uhvatiti i označiti mnoštvo morskih pasa...
RT STRAHA - NA TRAGU PSINA NOVE ENGLESKE
Uhvatili su dva tijekom te ekspedicije.
A ja sam otišao onamo...
A. WILSON - NOVINAR
...prvi dan uvjeren da ću vidjeti morskog psa
i poslije otići kući napisati članak.
Na koncu sam išao tamo-amo 11 dana.
U to doba morskih pasa nije bilo u izobilju.
Držali su se dalje od obale.
Tu i tamo bi ih našli blizu obale.
Možda u blizini Chathama. Ali nisu prilazili plažama.
Mi smo u Truru na plaži Ballston gdje je nekoga...
ne znam što se dogodilo.
Znamo li što se ovdje dogodilo? Je li netko ugrizen ili...?
MUŠKARAC OZLIJEÐEN U NAPADU PSINE
Chris Myers bio je u vodi sa sinom kad je veliki bijeli
zario zube u njegovu nogu. Uspio se osloboditi
i odveden je u bolnicu s osam dubokih razderotina
i rastrganim tetivama.
PLAŽA UTIHNULA U STRAHU PRED PSINAMA
POJAVA PSINA UČESTALA U CHATHAMU
Činilo se da...
PORAST BROJA PSINA U PRIOBALJU MASSACHUSETTSA
...svake godine dolazi sve više psina,
i odjednom ih ima puno u blizini plaža.
15. KOLOVOZA 2018.
U kolovozu 2018. bili smo na plaži jednog popodneva,
baš smo se spremali ući u vodu kad smo začuli nekakvo vikanje.
Možda 90-ak metara niže na plaži.
Poziv s plaže Longnook, moguć ugriz psine
u bok.
Dobili smo poziv zbog mogućeg ugriza psine kod plaže Longnook.
Rekao sam: "Nema šanse da je to ugriz psine...
BOLNIČAR I LOKALNI RIBAR
...jer je to ovdje vrlo rijetko."
Ali kad sam ga vidio, znao sam da to nije bilo nešto maleno.
Ovo je bilo nešto potpuno drugačije.
Teško je krvario. Ugrizao ga je za nogu.
MUŠKARAC OZLIJEÐEN U 1. NAPADU PSINE U 6 GODINA
W. Lytton (62) napadnut je u vodi do struka blizu plaže Truro.
Pobjegao je udarivši psinu u škrge,
kako je vidio u dokumentarcu.
RT COD NA OPREZU PRED PSINAMA
Ali sve dok onaj siroti mladić nije ubijen u Wellfleetu
nismo shvaćali da su sada stvarno ovdje.
15. RUJNA 2018.
Bio je tako vedar ljetni dan.
Kasno ljeto, svi se zabavljaju, surfanjem, boogie boardingom,
plivanjem ili traženjem školjaka.
Dan za poželjeti na rtu.
Obitelji su bile na plaži...
STANOVNIK WELLFLEETA
...i valovi su bili posvuda.
Arthur je bio ovdje sa svojim bliskim prijateljem, Isaacom.
Dvadesetšestogodišnji Arthur Medici,
bio je na boogie boardu s prijateljem Isaacom Rochom.
Bilo je oko 9.30 i bila sam sama.
Šetala sam duž plaže kao i svaki dan
a u vodi je već bilo dvoje ljudi
s daskama i svašta su izvodili.
A ja sam bila njihova...
STANOVNIK WELLFLEETA
...mala navijačica s brda.
Čula sam zvuk...
i budući da sam stajala, vidjela sam krv.
Isaac je urlao iz sve snage da mu se pomogne.
"Pomozite mu, pomozite mu."
A ja gledam prema dolje i pitam se:
"Koji ćeš sad vrag napraviti?"
Ušla sam. Val je prekrio Arthurovo lice,
i zaronila sam ispod njega i povukla ga na sebe.
Jer ga nismo mogli pomaknuti dalje.
Pogledala sam nadolje u jednom trenutku
i vidjela da su mu noge kao rasparane, ali nije bilo krvi.
Nije bilo krvi oko nas.
Sva je krv odavno istekla.
Rekla sam im obojici da ih volim
i poljubila sam obojicu, i zazivala Boga i plakala
i čekala da dođe pomoć.
Nisam imala pojma što se to upravo dogodilo.
Na plaži sam Newcomb Hollow u Wellfleetu, država Massachusetts.
Upravo sam vidio kako je surfera ugrizla psina
- otprilike 270 m niz plažu. - Dobro.
- Vidio sam sve. - Dobro.
Bio je to vraški napad. Vidio sam kako se sve odvilo.
Izgleda da ga sada odnose s plaže.
U ovom trenutku imamo izvješće o ugrizu.
Spasioci su nastojali obaviti pripremu.
Imamo mušku osobu bez svijesti s teškom ozljedom noge.
Tom sirotom dečku nije bilo pomoći.
VATROGASCI I HITNA POMOĆ
Toga sam jutra dobio poziv.
Bili smo u dolasku iz zatvorenog područja...
LOKALNI RIBAR
...sto kilometara istočno od Provincetowna.
I čim mi se vratio signal, nazvala me kći.
Rekla je: "Mislim da mi je prijatelja ubio morski pas."
Nakon što su ga odveli, zavladao je muk.
Nismo znali. Gledali smo jedni druge:
"Jesmo li upravo dobili šamar u lice?"
Takav je bio osjećaj, razumijete?
Ovo je tako mučna priča. Suosjećam s njegovom obitelji i...
Nasilje nas u svakom trenutku može snaći, kako se čini.
Ali nitko ne bi pomislio da je tog sunčanog popodneva
pri obali Nove Engleske vrebalo nešto zlokobno.
SVI OPLAKUJU ŽRTVU NAPADA PSINE
Ovo je u 80 godina prvi napad morskog psa sa smrtnim ishodom na rtu Cod.
Vlasti zatvaraju plažu Newcomb Hollow...
POVRATAK BIJELIH PSINA NA RT COD
...do daljnjega nakon mnogobrojnih pojava psina na rtu Cod...
STRAH NA RTU COD
...i napada bez smrtnog ishoda.
Postaje sve teže zanemariti razinu opasnosti.
JER PSINE PONOVO LOVE
To je bila prekretnica.
Dobro, dakle hvala vam. Sada je 18 h,
dana 27. rujna 2018.
A ovo je sastanak o morskim psima.
Prije svega želim reći da su žitelji našeg grada potreseni i ožalošćeni
zbog gubitka Arthura Medicija. To nas je sve duboko pogodilo.
Večeras smo ovdje kako bismo raspravili što se dogodilo.
Imamo stručnjake koji će odgovarati na pitanja
i dati kratak opis onoga što možemo učiniti
za poboljšanje sigurnosti na plažama rta Cod.
Sve više shvaćamo kada su morski psi ovdje,
i gdje su kada su ovdje.
Nismo opazili velike promjene u njihovom predatorskom ponašanju.
Imamo mnoge prijave opažanja koje su ljudi slali
a privukle su veliku pozornost.
Želim podsjetiti naše predstavnike vlasti
da smrt dvadesetšestogodišnjeg Arthura Medicija
nije njegova krivica nego naša.
Predstavnici vlade sjede iza ovih stolova,
i govore nam da mi, žitelji,
ne možemo učiniti ništa u vlastitom okružju.
Da ste toga dana bili ondje, borili biste se za to.
On je bio prekrasan mladić
koji je izgubio život jer smo mi sjedili prekriženih ruku.
Toga dana kada se to dogodilo, mislim da si radio.
- Tako je. - I samo smo ja i mama bile dolje.
Otišla sam po svoju dasku...
STANOVNICA WELLFLEETA
...a ona će: "Nema surfanja."
A ja sam rekla: "Zašto ne? Smjena mi je bila baš teška.
Stvarno samo želim otići surfati.
- Valovi su divni." - Bili su dobri.
Bio je to dan kad ti ne treba odijelo. I rekla sam: "Ipak idem."
A ona me zadržavala jedno pola sata.
STANOVNIK WELLFLEETA
- Pa sam zakasnila na plažu. - Rekao sam
da apsolutno ni pod kojim okolnostima
ne pušta djevojke na surfanje bez moga nadzora.
- Da. - Tada se tvoja mama
- energično usprotivila. - Da.
Drago mi je što je to učinila, jer znaš...
Pa, samo zbog nje nisam bila u vodi u to vrijeme.
Točno tako.
Dobra večer svima. Zovem se John Kartsounis,
žitelj sam Wellfleeta.
Otac sam troje djece od kojih su dvoje
prije bili spasioci, a jedno i glavni spasilac.
Moja kći svjedočila je smrtonosnom napadu na Arthura Medicija.
Bilo je užasno. Pokušala je pomoći koliko je mogla.
Ja surfam i plivam po plažama vanjskog dijela već 35 godina.
Više neću dopustiti svojoj djeci da idu onamo.
Mi ovdje imamo problem, dame i gospodo.
A za taj je problem zaslužan čovjek.
Oprostite i hvala vam. Poštujem, mislim,
mnogo je ovdje ljudi koji imaju to mišljenje o...
- Javna sigurnost je važno pitanje. - Jest.
To je uloga vlade, primarna uloga vlade
jest javna sigurnost. Ne sigurnost i zaštita morskih pasa.
I shvaćam kako razmišljaju neki od zagovornika
s te strane, ali ne na štetu ljudskih bića.
I to je ovdje tema koju moramo raspraviti.
I nadam se da ćete je svi shvatiti vrlo ozbiljno. Hvala.
Stavit ću gumice oko zglavka. To bi moglo upaliti.
Želiš još?
Samo neka budu spremni.
Zbog pojave rta Cod kao novog ljetnog mjesta okupljanja
bijelih psina, ima puno znanstvenih istraživanja
u priobalnom području.
Dodaj mi taj...
MORSKO RIBARSTVO - MASSACHUSETTS
...Megan. Hvala.
Sva istraživanja koja se provode imaju za cilj
naučiti više o tim životinjama kako bismo spriječili rizik
lošega susreta s bijelom psinom.
Imaš li još, Wayne? Ovaj se zavukao duboko.
Da,
ima jedan s druge strane,
ondje slijeva, malen je.
Da, zvuči obećavajuće.
Sluti na akciju.
Najčešće pitanje koje nam postavljaju je:
"Koliko ih ondje ima?" A mi još nemamo odgovor.
Još nemamo stvarni broj.
Tako da je dio naše misije katalogizirati bijele psine rta Cod.
Postavit ćemo odašiljače koji će biti dugotrajni
i detektirat će ih naš prijemnik.
U redu, usporite. Ovdje ne vidim od sunca.
Bit ću ovdje, sad sam dosta blizu.
Samo stani, Johne. Dolazim k tebi.
Da, ovaj je dolje.
Zovem podršku. Jedan je čamac otpao.
Spremni za pokret?
- Da, gospodine. - Dobro.
Samo da se ne prene, mi...
Sviđa mi se kako se ponaša.
Malo krivuda, malo zaroni.
- Ljuljuška se i uvija. - Moram ga usporiti
jer ne želim da odašiljač padne sa štapa.
Kod ovoga je visoka razina težine.
Da vidi ovo, bogme je vrckav.
Vikni ako ti treba pomoć.
Još malo dolje.
Ne okreći se.
- O, kvragu. - Prava je mustra.
- Uspori. - Nisam u brzini.
Imaš 2,7 m vode.
Ide dolje prilično dobro.
- Stani, Greg. - Za dlaku.
Ne želim da mu to otpadne, kužiš?
- Jesam ga! - To! Dobro obavljeno!
- Da! - Dobro, držite ga na oku. Drži ga na oku.
- Ovo je sjajno. - Bravo. Pobjeda, kapetane.
Na njemu je odašiljač i tako će ostati.
Zato smo upotrijebili strelicu. Ona će ga držati unutra.
Pingat će deset godina.
Evo je.
Dobro.
Svaki put kad označena psina prođe kraj naših prijamnika u stvarnom vremenu,
ljudi će odmah taj podatak vidjeti na svom mobitelu.
Sad je to integrirano u našu aplikaciju Sharktivity.
POTVRÐENA OPAŽANJA MORSKIH PSINA 13 H, DANA 22. LIPNJA 2021.
Dobijete podatak koja je to psina bila.
POTVRÐENO OPAŽANJE BIJELE PSINE
Imate fotografiju psine.
POJAVE - UDALJENOST - OTKRIVANJE
Zaista je izmijenilo način na koji ljudi razmišljaju o priobalnim psinama
i koliko se često pojave u vodama blizu obale.
Da vidimo primamo li nešto.
Dakle, Joanie je prošla ovuda oko 2.30 prošle noći i otišla u 3 h.
- Koja je to bila? Jody. - Joanie.
- Joanie? - Da.
JOANIE U 2.30, 16. LIPNJA 2021.
Ne znam koliko je Joanie velika ali...
U redu. Nadam se da će ovo danas raditi.
Ova zastava cijelo vrijeme stoji
kako bi posjetitelji znali da ima psina u vodi.
To je u osnovi upozorenje da ulazite na vlastitu odgovornost.
- Da. - Ali ako prijamnik nekoga otkrije
ili ga mi opazimo, svi moraju van iz vode
i mijenjamo zastavu u crnu.
- O, crna je. Dobro. - Da.
- Samo me zanimalo. - Da.
Ugodan vam dan.
Upravo sam vidjela tuljana na sprudu.
Kad vidimo tuljana, uhvati nas nervoza.
Morski psi su tako neprimjetni da se samo prikradu plijenu.
Tuljani su stvarno okretni i brzo mogu otplivati.
Ali, jasno, ljudi nisu tako okretni.
Vidiš tu ribu na kilometar, ha?
Ovaj mangup je uletio u plićak.
- Bogme je. - Ima dobru motivaciju.
Dva i pol metra i... dva metra i kreće prema obali.
Ovdje ima brdo tuljana pod nosom.
Pa taj mangup lovi.
Greg Skomal, koji je jedina osoba na Istočnoj obali koja zaista zna
koje su okolnosti, uvijek mi je govorio da morski psi
koliko on zna,
nikada neće ući u zonu valova
jer se instinktivno boje da će ih prevrnuti na leđa.
Na moju žalost, to je prošle godine izmijenio rekavši:
"Pa, više nisam siguran.
Vidjeli smo slučajeve kad uplivaju u valove
za nekim tuljanom. Ako nešto love,
ući će među valove."
- Vidiš li ono? Mogao bi biti... - Vidim da dolazi tuljan.
Zaista?
Onaj ima ožiljak na leđima. Upravo sam vidjela udubinu.
CENTAR ZA ISTRAŽIVANJE OBALE
- Možeš li ovo fotografirati? - Hoću, da.
O, da, vidi ono.
Ne vidim ozljedu.
Vidim... Mislim, ne...
- Nije krvava ili slično. - Nije... Kao da je zarasla...
- Da. - ...udubina.
Ne, ne, to nije baš staro. Lisa. Vidiš li?
Vidim. Ima nešto bijelo... Izgleda kao bijelo ispod površine.
Ne živim daleko odavde i prije dvije godine,
došla sam ovamo u kolovozu
i bilo je predvečer kad sam sišla s bicikla
i samo sam pogledala i vidjela bijelu psinu
i ostala zatečena.
LABORATORIJ ZA ISTRAŽIVANJE VALOVA
Promatrala sam ga otprilike sat vremena, a onda su počeli prolaziti tuljani
veoma blizu obali u smjeru sjevera ili juga.
Došle su ptice grabljivice...
NAJČEŠĆE VRSTE ATLANTSKIH TULJANA
...prolazili su čamci i pomislila sam:
"Mogli bismo ovdje provesti malu studiju ponašanja
i proučiti ponašanje tuljana i ponašanje bijelih psina."
Dakle, kad ovdje stojimo zapravo promatramo
kako tuljani i bijele psine prolaze
ili provode vrijeme odmah na dnu ove litice.
O, čekaj. Imamo tuljana. Oprosti, moram uzeti...
Dobro, Margery, spremna?
Na 94 stupnja. Sad ću ti izračunati udaljenost.
Jedan četrdeset dva. Ide na sjever. Kruži.
Interakcija.
CENTAR ZA ISTRAŽIVANJE OBALE
Bilo je interakcije između prve i treće životinje.
Iz nekog se razloga treća životinja previše približila,
- a prva životinja... - Preokrenula se.
...preokrenula se i pokazala tijelo.
- To je bilo zanimljivo. - Bilo je zanimljivo.
Tuljani nam mogu mnogo toga otkriti o okolišu oceana.
Oni su vrsta koja nam prenosi kakvo je zdravlje ekosustava.
To ih čini sjajnim glasnicima.
A svjedočimo i oporavku jedne vrste.
Znate, postoji cijela ideja o promjeni norme.
Ono s čime ste odrastali jest ono što je normalno.
A često se u priči o promjeni norme radi o smanjivanju.
Ali ovdje se promjena događa prema gore
s tuljanima i to je prilično fantastično.
Ljudi govore da prije nisu viđali toliko tuljana.
I imaju pravo, zaista nisu.
TRIDESET DVA KILOMETRA JUŽNO OD RTA COD NALAZI SE OTOK MUSKEGET
NAJVEĆA KOLONIJA ČUNJASTIH TULJANA U SJEVERNOJ AMERICI
VLASNIK, OTOK MUSKEGET
Mnogo sam vremena proveo obilazeći svijet,
postoje mnoga mjesta koja su mi draga.
Ali kad sam stupio na Muskeget,
čim sam zakoračio na pijesak, za mene je postojao samo Muskeget.
Ništa drugo.
Prvi put sam došao kad sam imao devet godina
odmah nakon što ga je tata dobio i spustio se u lakom zrakoplovu
onom žutom jednomotorcu.
Moj najbolji prijatelj sjedio je iza mene kad je tata sletio na tu plažu.
Odbacio nas je, popeo se u avion, rekao da će se vratiti i odletio.
A ja se točno sjećam kako sam sjedio ondje s prijateljem
- gledajući kako žuti avion nestaje. - Vjerujem.
I gdje god smo hodali napadali su nas galebovi
jer smo prolazili kroz gnijezdo, a da to nismo znali.
Bilo je kao...
STRUČNJAKINJA ZA TULJANE, NOAA
...u Hitchcockovim Pticama. Pronašli smo neku staru dasku
i nekako smo...
Koliko je trebalo da se vaš tata vrati?
Po sjećanju i zapisu prošlo je otprilike dva sata dok nismo
vidjeli žuti aviončić kako dolazi.
Mi sebe smatramo upraviteljima ovog otoka.
Želimo ga održati onakvim kakav je bio, izuzev čunjastih tuljana.
Ali oni su njegov dio.
Ma znate... Znate točno na što mislim.
Ne želim da nadjačaju sve druge vrste na otoku.
Niste vidjeli mladunce koji su se ovdje okotili te 1960., zar ne?
Prvi je pronađen, mislim, '64. A onda ih je bilo 20 ili 40.
I znali su ih poimence. Znanstvenici bi rekli: "Eno Marija."
- Rekao sam vam to. - Bilo ih je tako malo
- da su im mogli dati imena. - Da, dali su im imena i to je bilo slatko.
Znate, prije 15 ili 20 godina,
bio je poseban doživljaj vidjeti tuljana.
Kada sam bio dijete i provodio s obitelji ljeta na rtu Cod
možda bih vidio dva u jednom ljetu.
I govorili smo: "Bilo je stvarno fora.
Bio sam dolje na plaži Ballston i ondje je bio tuljan."
Ljudi se jako iznenade, čak i mještani, kad ovdje vide tuljane
jer su bili praktički nestali zbog lova na njih.
Smatralo se da su tuljani bili odgovorni za nestanak
komercijalnih vrsta riba tako da je počeo lov na njihove glave.
NAGRADA ZA UBIJENE TULJANE
Lovcima se plaćalo za nosove, krzno ili peraje.
NOS VAŽAN ZA NAGRADU ZA UBIJENE TULJANE
PREMA ZAKONU MORA SE ODREZATI I SPALITI ZA NAGRADU OD 2 DOLARA
Moj ih je djed lovio, naravno.
Muskeget je bio veliko lovište...
LOKALNI RIBAR
...mogli ste otići onamo, uloviti ih i donijeti nosove.
Moglo se odsjeći i uho.
Vjeruje se da je tako ubijeno preko 20 000 tuljana
u vodama Massachusettsa.
A onda je 1972. Zakon o zaštiti morskih sisavaca
stupio na snagu kako bi se zaštitili tuljani.
ZAKON O ZAŠTITI MORSKIH SISAVACA STVARANJE ODBORA ZA MORSKE SISAVCE
I ZA DRUGE SVRHE
Kad im se broj popeo na 200 pitao sam onu
- Valerie. - Rue.
- Da, i rekla je... - Valerie Rue.
...nikad neće preći brojku od 1000 jedinki.
Neće biti dovoljno hrane ili će se pojaviti bolesti.
Očito je bila potpuno u krivu.
PREMA NAJNOVIJEM POPISU PREKO 3000 TULJANA OKOTILO SE NA MUSKEGETU
U JEDNOJ GODINI
OD MUSKEGETA TULJANI PUTUJU GORE-DOLJE PO OBALI RTA COD
Imamo problem s morskim psima.
Očito je. Mislim, nitko o tome ne treba previše razmišljati.
Njih privlače tuljani, a ovdje ima puno tuljana.
Očito je da je populacija dosegla broj
veći od onoga koji je potreban da bi bila stabilna.
Ali prema Zakonu o zaštiti morskih sisavaca
s popisa se ne skida čunjaste tuljane ili bilo kojeg drugog morskog sisavca
osim ako... ne, tako je.
To je potrebno mijenjati.
Tako da dosegnu li točku kad ih je toliko
da više nisu samoodrživi, treba omogućiti da se to promijeni.
Mislim, nisu još došli do toga da su prešli točku
samoodrživosti, mislim da ste to rekli.
- Jesam. - Nisu prešli tu točku,
- s ekološkog gledišta. - Ali koja je to prava točka?
Pa, cilj Zakona o zaštiti morskih sisavaca
jest dopustiti im da se oporave do određenog broja.
A koji je to broj? U zakonu on ne piše.
- Ne, ne piše. To je... - Ne možete ga dosegnuti
jer bi mogao ići do beskonačnosti.
Naša populacija tako raste i mi ne kontroliramo naš broj.
A vi kontrolirate tuljane.
Samo je malo gnjavim.
Tuljani se oporavljaju. Dobro napreduju.
Zakon o zaštiti morskih sisavaca uspješno funkcionira,
ali budući da nas sada ima toliko broj nije u skladu
s mnogim našim načinima uporabe oceana i to je ono što
- Da. - ...pokušavamo uravnotežiti.
Ali prije svega kad bismo dopustili prirodi da odradi svoje,
oni ne bi bili zaštićeni.
Drugo je, zašto bi tuljani bili važniji od ljudi?
Za mene je to važan argument.
Pogađa u srž našeg odnosa s divljim životinjama.
- Da. - Smatrate li da se njima dominira
i da ih se kontrolira ili da možete koegzistirati
s njima kao dijelom prirode.
Zakon o ugroženim vrstama veoma je uspješan.
NAČELNIK OPĆINE
-Neupitno je uspješan. - Da.
Samo se želimo osvrnuti na dio koji je stvar omaške
- u tom propisu. - Da.
Jednostavno je. To je stavka skidanja s popisa. Kad se vrsta dovoljno oporavi,
- skida se s popisa ugroženih. - Da.
To je sve. Na tome radimo.
- Da. - Prema procjeni Crockera Snowa
na njegovom je otoku, Muskegetu, mislim otprilike 12 do 15 000.
ODBOR ZA IZMJENU ZAKONA O ZAŠTITI MORSKIH SISAVACA
A na Monomoyu je 20 do 25 000. I onda zbrojite te iznose.
Kada razgovaramo s ljudima moramo naglasiti
da jednadžba ravnoteže morskog svijeta mora uključivati i ljude
kao sastavni dio.
Druga strana, zapravo naša opozicija,
medijima govori da su ljudi problem,
da ne bismo trebali ni biti dio ekosustava, što je bedasto.
- Baš glupo. - Ljudi su mi rekli...
NAČELNIK OPĆINE BARNSTABLE
"...O, želiš ubijati tuljane?" A ja kažem da ne,
ne želim ubijati tuljane. Želim uravnotežen ekosustav.
U kojem se ljudi smatraju dijelom ekosustava. To je sve.
- Da. I želim opet naglasiti... - Nije komplicirano.
Nikad ne koristimo riječ na "O". Ne govorimo o odstrjelu.
Ni u ludilu.
Rone, znaš li da Društvo za zaštitu atlantskih bijelih psina
svake subote postavlja štand na plaži Newcomb Hollow u Wellfleetu?
Znam da to rade na nekim plažama, nisam znao...
To je pravi propagandni štand gdje... na parkiralištu je.
Imaju tri ili četiri pripravnika i kako posjetitelji plaže prolaze
oni im se unose i guraju svoje brošure i propagandni materijal.
Kako ste?
Što će nas danas pojesti?
Mi smo Društvo za zaštitu atlantskih bijelih psina.
Ovdje su savjeti kako nadmudriti psine. Ako ulazite u vodu...
Ovo su podatci o njihovim pojavama. Znamo da su ovdje
viđeni i potvrđeni.
Koliko ih je na rtu Cod?
U ovom trenutku ne znamo.
Znate, oni vole... Vole doći ovamo ljeti,
pa ostanu sve do listopada, ali točan broj onih koji su ovdje
malo je teže odrediti.
NADMUDRITE PSINE
Nema ih puno koji su na ovoj plaži zbog sprudova i sličnog.
Možete ovdje vidjeti, ovo je kao putanja aktivnosti psina.
Dakle u svakom trenutku postoji mogućnost... Da, istina.
Baš fora.
Jučer smo vidjeli morskog psa.
Ozbiljno? Pa to je baš kul.
- Da, bilo je. - Vjerujem.
- Ne znam koje je bio vrste. - Vjerojatno veliki bijeli.
- Da, to smo... - Da, obično su pri obali, da.
- Dobro. - Ovdje smo do 12 h,
pa kad se budete vraćali sa surfanja,
- svratite. - To su zubi morskog psa?
Da, to su pravi zubi.
Ovo je 3D ispis da vidite koliki može biti zub psine.
Dobro, ako želite otići do sljedećeg, otprilike je na 11.30.
I otprilike kilometar dalje, točno kod plaže.
Ovaj na plaži je blizu obale. Da, prođite ovuda.
Mislim da je to sitna riba, jer ima ih još iza.
- O da. - Ima još nekoliko
tih mrlja koje vidim da i ti gledaš.
Moramo ga se riješiti, kužiš?
- Mamac. - Jesi li vidjela?
Ne što? Što gledamo?
Što si vidio?
Peraja je izašla iz vode. Mala trokutasta peraja.
- Nije peraja bucnja? - Kao leđna peraja morskog psa.
Jedva je provirila iznad površine.
- Koliko je daleko. - Eno je. Upravo ondje.
- Vidim mrlju. - To je mrlja.
Hoćeš da objavimo pa da budemo sigurni?
- Ondje je u vodi. - O, blizu je.
Vidi to, mislim... Jasno se vidi.
- Podigni zastavu. - Zviždat ću.
Dobro onda.
Vidio sam ga jasno kad je zaronio pod valove.
Vjerujem ti, Mike.
Bio je samo kao mrljica i krenuo je u onom smjeru.
- U onom smjeru? - Da, u onom smjeru.
Ali da bismo bili sigurni, bit ćete izvan vode jedno sat vremena.
Hvala.
Što misliš koliko je mobitela sada upereno u nas?
Ima ih još četiri...
na udaljenosti od jedva 60 m.
Baš u području gdje se pliva.
Ima li pitanja?
- Jako je blizu. - O, da. Oni se jako približe.
Da, a onda svi možemo na plivanje pola sata kasnije. Baš čudno.
Da, jest. To je nešto s čime sad moramo živjeti.
Znam.
Sanjala sam da je bilo ljudi koji su plivali kod spruda
i vidjela sam peraju i zgrabila zviždaljku ali ona nije radila
pa nisam mogla izvući ljude iz vode.
A onda je morski pas na valu došao na obalu
i svima grizao stopala.
Onda je bilo puno ozlijeđenih a ja sam bila jedini spasilac
a nisam imala mobitel.
Onda se pojavio jedan iz vatrogasne službe s jednim kolutom gaze
i to je bilo sve s čime smo raspolagali.
Stalno su nam na umu, a ja ih čak i sanjam.
Pa to valjda nešto govori.
KINO NA OTVORENOM RALJE
Danas smo imali ribara s harpunom u luci Sesuit, koji je ulovio ribu.
Dok se spremao izvući ribu na brod
velika bijela psina je napala ribu.
I vidite da je odgrizla dobar komad.
Mjesec je pun. Čini se da se dosta ovoga događa kad je uštap.
Ovo bi bio najisplativiji dio ribe, a ovo najdeblji dio
gdje ima najviše mesa na ribi.
I kad vidite koliko je zahvatio ugrizom, to je bila velika psina.
Da ste vidjeli ono što smo mi vidjeli ne biste više ušli u vodu.
Jučer sam zaradio ogrebotinu na ramenu
i kad sam skočio u vodu otvorila se.
I malo sam krvario.
OSNIVAČ CENTRA ZA ISTRAŽIVANJE OBALE
Odmah sam pomislio,
što otkriva dobrog oceanologa, pomislio sam:
"Pitam se koliko se daleko širi miris ove krvi.
Kladim se da se širi na molekularnoj razini
i da ga te životinje mogu osjetiti. Vjerojatno je otišao sasvim daleko do
Wellfleeta i sada svi jure u mom smjeru."
Pa sam izašao iz vode.
Znate, u plićaku u Provincetownu, zabrinut sam zbog...
to je znak da se strah širi
i među znanstvenicima kao i među običnim građanima.
Ovo je zanimljivo mjesto jer rt Cod obiluje
raznim ribama, poput morskih pasa
i sve više naravno morskim sisavcima,
posebice tuljanima i kitovima.
Ti morski psi su fantastične životinje.
Bilo što što se nalazi na vrhu hranidbenog lanca
prilično je posebno biće.
I još uvijek učimo nove stvari o njima koje prije nismo.
Ono što smo otkrili označavajući ih na razne načine
s odašiljačima za velike udaljenosti,
nije ono što sam učio na postdiplomskom.
Te životinje prelaze ogromne udaljenosti.
Uzbudljivo je, ali usred smo doba velike promjene
zbog drastične promjene broja tuljana i bijelih psina.
Nema sumnje da je ovaj sustav u stanju previranja...
i razumljivo je da su ljudi zabrinuti.
Sljedeće na dnevnom redu je komentar javnosti.
Svatko tko se želi obratiti odboru može to sad.
Znam imena dvoje ljudi iz Građana za Wellfleet.
- Dobro. - John Kartsounis i Drew Taylor.
A vaša skupina... još ste ovdje, zar ne?
Zovem se John Kartsounis, stanovnik sam Wellfleeta.
Već 35 godina ljetujem na rtu,
a stanovnik sam Wellfleeta već sedam godina.
Razlog zbog kojeg smo ovdje je
predstaviti percepciju javnosti o onome što se događa u našem gradu.
Rekreiram se u vodama Wellfleeta od 1983.
Nisam znanstvenik, ali mislim da puno znam
o onome što se događa na plažama našeg grada.
Od toga da nismo vidjeli nijednog tuljana došli smo do toga da ih sad ima napretek
i imamo prenapučenost tuljanima.
Problem je ovdje taj što imamo
zakon koji je star gotovo 50 godina i interesne skupine
koje nam govore da su te riječi uklesane u kamen
i da se ne može mijenjati. Ali ja mislim
- da od negdje trebamo početi. - Nisam znanstvenik,
ali političar jesam i moram osluškivati volju svih.
I ono što vam kažem jest da tražimo rješenja,
iznimke u Zakonu o zaštiti morskih sisavaca,
ali to je vrlo mukotrpan posao.
Uključuje cijelu zemlju,
ne samo lokalne nevladine organizacije nego i one na državnom nivou.
Dakle mislim li ja da je to dobra ideja ili ne
zaista nije bitno.
Tražim rješenje za ovo ljeto i iduće ljeto.
Moje je osobno mišljenje da to nije realistično,
barem ne u kratkom roku.
- Dakle to... - Ono što bih rekao,
što je zaista teško breme,
jesu natpisi na zatvorenim trgovinama, ovrhe, u osnovi, prava depresija.
Ako naši javni službenici ne počnu razmišljati o javnom zdravlju i sigurnosti
i da ljudi imaju pravo biti na plažama i plivati,
i rekreirati se na rtu Cod kao i zadnjih 100 godina
bez straha da će biti ubijeni.
Po meni sve se temelji na zdravlju ekosustava.
Negdje u osamdesetim i devedesetim godinama prošlog stoljeća,
koji god da je tad broj bio, naš je ekosustav bujao.
Bilo je tuljana.
Mogli ste baciti udicu u valove dalje od plaže i uloviti ribe.
Prugaste grgeče, strijelke, iverke, koje god želite. A onda se dogodila
eksplozija broja tuljana koja nas je dovela
do ovoga gdje smo danas.
- Ne krivim tuljane ili psine. - Točno.
Nego nedostatak upravljanja i loše napisane zakone.
LOKALNI RIBAR
Još uvijek lovim tune sa svojim ocem.
On i ja ribarili smo zajedno i prije nego što me zaposlio.
A sad je situacija obratna i on radi za mene.
Mislim, lijepo je što mogu doći ovamo i raditi istu stvar
s ocem i biti četvrta generacija.
Ali većina ribara zna što se događa i vide promjene.
Ništa.
Ribe koje smo prije lovili, poput bakalara
ili kvalitetnih rombova. Ovdje više nema romba.
Mi krivimo tuljane.
Sitne ribe ne žele dolaziti zbog njih.
Vidimo kako izrone s golemim prugastim grgečima u ustima.
Pa su vjerojatno pojeli manje ribe.
Spremni smo.
Godinama sam lovio jastoge. Supruga ih je prodavala u našoj garaži.
U proljeće
svi bi ribolovci došli iz New Yorka i odasvud.
Došli bi ovamo na tjedan dana i lovili ribu.
A onda, kad bi išli kući,
navratili bi do mene da se nakrcaju jastozima.
Kad su se počeli pojavljivati ti tuljani, više nisu mogli uloviti ribu s plaže.
Sav je taj proljetni ribolov zamro. Naše su trgovine ugašene.
- Moteli su izgubili proljetnu sezonu. - Trgovine ribarske opreme su propale.
Da, sve je propalo jer su se pojavili tuljani.
I onda zbog Zakona o zaštiti morskih sisavaca,
ne možete ih dirati, niti ih pogledati.
Ne možete ni viknuti kad prolazite pokraj njih.
Meni je to znak da je ekosustav izvan ravnoteže.
Nemojte me krivo shvatiti. Volim vidjeti kitove, tuljane i slično u granicama.
Ali što je previše, previše je.
Situacija se stalno pogoršava.
Do kraja mog života imat ćemo taj problem.
CJELODNEVNI OBJEDI KOKTELI I KABARET
Ako se osjećate lijepima do bola,
kažite: "Da, Bože!"
- Da, Bože! - Da, Bože!
Znate, upravo sam čula da je sada Tjedan morskih pasa
i čujem da ovdje ima pravih žderača muškaraca.
Samo živim svojim životom
Nemoj plivati Jer ću te gricnuti
O, Bože!
Ne!
Nemojte mrziti psine
Ne mogu živjeti s time
Hrskavica im služi za liječenje raka
Ako te gricnu ne gine ti raka
Bijah u pustinji Na konju bez imena
Sretan što sam pobjegao s kiše
Neku večer sam surfao. I jedan veliki val... Svi su bili maleni,
osim jednog velikog vala.
Pa sam odveslao da vidim mogu li uloviti još koji.
Udaljio sam se od spruda i mislim da sam vidio psinu.
Sad sam gotovo siguran da je to bio on.
Kako je plivao, vidio sam mu jedino sâm vrh
onoga što mislim da je bila peraja.
Možda je bio nos. Ne znam. Bio je smeđ poput tuljana.
Ali Mark Johnson mi je rekao da su morski psi smeđe boje.
Ništa nije isto od onog smrtnog slučaja.
- Hej! - Uzrokovao je razdor u našoj zajednici.
Neki od tih ljudi, ne svi,
ali neki od tih ljudi ponašaju se kao da je ocean
njihovo osobno igralište, njihov bazenčić.
I oni nemaju pravo, znate,
morski psi nemaju pravo biti u njemu ili nešto drugo ili tuljani.
Ne, to tako ne ide.
Isprva sam se jako bojao.
Ali onda sam se navikao biti ondje.
Veoma sam oprezan, ne idem predaleko.
Surferi sada stavljaju pruge na donji dio svojih dasaka.
Mislim da to zbrčka osjetilne organe morskog psa.
Čini se da djeluje.
Sada imamo i tehnologiju.
Bove koje su ondje vani.
Ako neoznačeni morski psi prođu ne znamo da su ovdje.
Ali tako stoje stvari.
Ako ste često u vodi, izgledno je
da su vas vidjele mnoge životinje a vi to niste ni znali.
- Vidim ga na samom dnu. - Koliko je velik?
Ima dobre obline.
Ali možda je samo u prolazu.
To je velika psina iz Zaljeva Maine.
- Ide prema... - Ide ona kamo god želi.
Da, dobro.
Hoćemo li odustati?
Samo kruži po dnu.
Odustajem.
Čini se da će upaliti.
Ne zanima me toliko što ove životinje rade svakoga tjedna.
Ne čak ni svakoga dana.
Želim znati što rade svake minute i sekunde.
A ovo je pribor za to.
Mogu promatrati juri li morski pas prema tuljanu,
i vidjeti ako to učini jer je ovdje kamera.
Tako možemo promatrati njihovo ponašanje u plićaku
dok reagiraju na svoj prirodni plijen, tuljane.
Jer mi zaista vjerujemo da što bolje budemo razumjeli
odnos između lovca i lovine koji imaju psine i tuljani,
kada, gdje i kako te psine napadaju i ubijaju tuljane,
bit ćemo spremniji savjetovati upravitelje plaža
i širu javnost o tome kako da prilagode svoje ponašanje.
Ovaj je prilično dobro izašao.
- Zauzmi položaj. - Koja nam je ovdje dubina?
- Dva metra. Izašao je. - Vidi njega kako kruži.
Možda mi priđe. Dođi, bebice!
Definitivno ga zanimamo.
Pita se što radimo. Volio bih da krene niz vjetar.
- Prilično je brz. - Ovaj mi se jako sviđa.
I meni. Ima zanimljive manevre kojima me izbjegava.
Možemo probati zdesna. Ne znam.
Priđi malo bliže. Okreni. Idi niz struju.
Spusti se.
O, da.
- Hajde. - Sad!
- Izvadili smo ga... - To.
- Divno! - Jesmo ga...
Nije li to sjajno?
I odmah se vraća unutra i patrolira po ovom području...
tik uz tuljane.
Nakon svakog isplovljavanja, prođem katalog da vidim
tko je dobio oznaku.
Je li neki primjerak kojeg znamo od prije?
Je li psina koja je nova i nikad je prije nismo vidjeli?
Zato uvijek prođem podatke i pogledam.
Ovo je krasna profilna slika. Ovoj se stvarno možete diviti.
Ima malo zaobljen vrh.
Nema dubokih zareza ali ima nekoliko malih izraženih zareza,
a postoje razni oblici leđne peraje.
Neki od njih imaju zavinut rub peraje.
Ova je dobra.
Kad prvi put nekome opisujem ovaj postupak
vrlo često misle da sam trknuta kad im kažem:
"Mogu gledati snimke i razlikovati morske pse."
Obično kažu: "Ne, to je samo morski pas." Ali oni su zaista različiti.
Kad imaju zanimljivo obojen rep,
to im je vjerojatno najmaštovitije obilježje.
Ovo je kao kad tražite oblike u oblacima.
Sve te sitnice nekako pokrenu vašu memoriju,
i otud mnogi od njih dobiju svoje nadimke.
OŽILJAK
BEZREPI - ŠEĆERKO - KULER
Mnogi misle da su to bedasti nadimci
ili da mi te životinje želimo učiniti bliskim ljudima,
ali to je zapravo samo trik koji nam pomaže da pratimo te psine.
Kad ste u mogućnosti zaista vidjeti što psina radi
to znači prekretnicu u smislu razumijevanja
njihovih obrazaca kretanja. I pomaže boljem razumijevanju te vrste.
Nekako me nikad
ne pušta divljenje što možemo isploviti i vidjeti psine
koje smo vidjeli 20 puta tijekom ovih pet godina.
Moramo još toliko toga naučiti o tim životinjama.
Mnogi ljudi uzimaju zdravo za gotovo
da je ovo najpoznatija vrsta morskog psa koja postoji.
Ali vrlo dugo je populacija sjeverozapadne atlantske
bijele psine bila najtajanstvenija
populacija bijele psine na planetu.
Priroda ima svoj udio u nekoj kulturi
zato što se nalazi na razmeđu života i imaginacije.
Ona širi horizonte onoga što ljudski um može pojmiti.
Ako stojim na obali na plaži Longnook i kažem:
"Ondje ima psina.
Ondje ima bijelih psina,"
proširio sam obim i doseg svoje imaginacije.
Dijelim svoje okružje s veličanstvenim stvorom
jednom od tvorevina prirode.
Oni su sila koja nas prisiljava na suočavanje
s veoma misterioznim aspektima života.
Životom, smrću, moći, nasiljem.
Istinski zastrašujućim dijelovima života.
Mi smo uvjereni da su nam životi uredni i da ih je lako održavati.
Ali morski psi daju nam shvatiti da nema suradnje
sa svijetom prirode,
u smislu našeg shvaćanja vlasništva i koristi.
O, kako je sladak!
Ej.
Jesi li nešto vidio?
Još ništa.
Nema kretanja.
Ne, ništa ne plovi. Ništa ovdje nisam vidio.
Jedino što sam vidio bila je sitna riba.
Dobro, kužim. Javit ću ti.
Za ovaj kolaps koji smo doživjeli s ribom nisu krivi tuljani.
Da vidimo što ima.
Mislim da su oni žrtvena janjad.
Privatizirali su ribarenje
i to je donijelo golem uspjeh određenim ljudima i organizacijama...
LOKALNI RIBAR
...i to im je priskrbilo brdo novca.
A tu su i novi normativi.
Bakalar, koljak.
Njih smo izlovili do iznemoglosti.
Sad su nam ostale manje korištene vrste.
Raže i kostelji.
Kako bismo zaradili pristojnu nadnicu od tih manje komercijalnih vrsta,
moramo ih uloviti do granice.
Granica je tri tone kostelja ili 2,3 tone raže.
A ovo je industrija vrijedna stotine milijardi dolara.
I ništa se neće promijeniti dok sve ne izlovimo.
Ali još se nešto događa u podmorju.
Voda je topla. Mislim da je to postalo uobičajeno.
Ovdje se prilično brzo zagrijavamo.
Oni migriraju
i sele se u hladnije vode tako da sve giba na sjever.
- Gle, Drew, čukov. - Daj me nemoj! Ozbiljno?
-Živ je. - Ajme! Zakon!
Ovi se inače love samo na jugu,
ali zbog globalnog zatopljenja počinju se penjati ovamo.
Moram ga vratiti u vodu da može živjeti.
Evo ga.
Dobro? Sad ćemo ga pustiti da pliva. I ode on.
Ovdje sam već dugo i još nisam vidio toliko palamida.
Vidio sam da dolaze... ali ne ovako malene.
One su ribe toplih mora, razumijete, došle su s juga.
Na ovom sam molu 25 godina.
LOKALNI RIBAR
I još nikad nisam vidio da netko lovi takve.
Nikad. To mi nešto govori.
Ljudski rod se od industrijske revolucije naovamo
razvijao paralelno s nevjerojatnim tehnološkim promjenama,
ali ne i nevjerojatnim promjenama u prirodi.
A to se sada događa našim generacijama.
I to je nešto potpuno drugačije jer mi nad time nemamo kontrolu.
Događa se prilično značajna promjena u vrstama
na globalnoj razini.
Životinje s nižih geografskih širina dolaze gore...
SVEUČILIŠTE TUFTS
...jer se vode zagrijavaju, a izvori hrane također se penju.
Zato ih grabežljivci slijede.
Istodobno se tope polarne ledene kape.
I zato se mnoge životinje s viših geografskih širina
sele dolje u potrazi za plijenom i odgovarajućim staništem.
A mi smo ovdje u središtu svega
što se ovamo slijeva.
Čak i da želimo biti potpuno sebični i usredotočiti se
samo na dobrobit nas ljudskih bića,
važno je razumjeti što se događa u ekosustavu.
Još od doktorata nastojim istražiti
kako se razvijaju virusi...
posebice virus gripe kod divljih ptica.
Vodene ptice su vrste kod kojih ima puno virusa gripe
koji prirodno kruži u divljini.
Mislim na galebove, priobalne ptice i patke.
Oni svoje stanište dijele s morskim sisavcima, posebice s tuljanima.
Znamo da se može dogoditi širenje i prenošenje
s vrste na vrstu.
Možda ste čuli za takozvanu ptičju ili svinjsku gripu.
Premda nismo uočili simptome tog virusa kod tuljana pitali smo se
znači li to da virusa nema
ili možda virus kruži među njima
bez očitih simptoma bolesti?
Stoga smo otišli na otok Muskeget vidjeti
možemo li otkriti virus.
O, super.
- Spremni? Hoćemo li ga ovako prevrnuti? - Da.
Pazi na taj stražnji kraj.
Lijepo.
Provjeravam puls.
- Borbeni smo. - Još je malen.
Dobar si dečko.
- Spremni? Svi su se odmaknuli? - Jesmo. Da, možeš.
Samo skoči. Ma bravo.
Bravo. Ovo nije bilo lako.
Zato smo otišli napraviti zdravstvene preglede.
Mislili smo da možda ima virusa.
Zato smo otišli provjeriti, ali nismo baš očekivali
pronaći ga puno.
Zapravo nas je iznenadilo što smo kod 10 % populacije
otkrili prisutnost virusa gripe.
To je zapravo vrlo visok postotak čak i za rezervate divljih ptica.
To je zabrinjavajuće jer ako se dogodi
da virus kruži a životinje inače izgledaju
zdravo i živahno to virusu daje priliku
da nastavi kružiti u toj populaciji.
Eto. Konačno.
Spremni? Jedan, dva, tri.
- Dobro obavljeno. - Bravo!
Čak i da mislite kako virus kruži
među čunjastim tuljanima, oni ne žive u izolaciji.
Virusima nije lako prijeći s jedne na drugu vrstu.
Ali ako imate životinju poput lamantina koji dolazi sa Floride,
možda kao vrsta nikad nisu bili izloženi virusu gripe.
Dakle, ako dođu u kontakt s čunjastim tuljanima
koji šire gripu,
to povećava izglede prenošenja s jedne na drugu vrstu.
Moguća preraspodjela postojećih genomskih sljedova virusa kod divljih životinja,
plodno je tlo za razvoj kod druge vrste sisavca
i mogućnost da te nove varijante prijeđu na ljude
koji nemaju razvijen imunitet na njih
scenarij je koji nas čini podložnima
razvoju pandemije.
Lako je uplesti se u kut gledanja nalik onom iz filma Ralje
i maknuti pogled sa šire slike i onoga o čemu trebamo razmišljati,
a to je da zdravlje jedne vrste uistinu ima utjecaja na sve nas.
Crna zastava je podignuta.
Izgleda da su opazili psinu na ovoj plaži.
- Dakle, ne smije se u vodu na jedan sat. - Cijeli sat?
Da.
Dakle...
- Dobro. - Samo sam mislio... Da.
I sâm sam tek saznao.
- Da. - A vjerojatno se moram pomiriti s tim.
Da, vjerojatno... Samo budi oprezan.
Da, naravno. Nemaš brige.
Mislim da ću samo jedan mali sladoled.
-Čokolada i vanilija. - Dobro.
To je sve, da.
Mislim da bi nam bilo bolje kad bismo shvatili da smo samo nit
u mreži života.
Umjesto da sebe smatramo dominantnom vrstom
koja sve može kontrolirati...
ljudska vrsta treba naučiti kako se skrušeno suočava s prirodom.
Kad ideš u vodu, moraš prihvatiti da postoji rizik
koliko god on bio malen.
- Izvoli. - Ovo ovdje je nešto staro ali dobro.
Bila sam metar i žilet kad sam jahala na ovom čudu
i završila u valovima.
Misliš li da ćeš danas nastupiti?
Htjela bih, ako ništa, onda u čast samog natjecanja.
Bilo je velik dio moga djetinjstva...
Ali nisam surfala na rtu još od onoga dana pa...
To je jedan od onih trenutaka kad sve trebaš odvagnuti
i razumijem te, pa mi samo reci. Mislim, ne moraš odveslati van.
- Ništa ne moraš. - Dobro.
- Samo sjedni i gledaj. - Da.
Dobro nam došli na 373. izdanje
natjecanja Old-Timers Club.
Vrijeme je za sve nas da ukrotimo divlje valove.
Socijala, vi ste sljedeći. Socijala na četiri sata tamo naprijed.
Donesite daske ovamo.
Ovo su stari surferi s rta Cod.
- Bože, o Bože. - Mislio sam da idemo pojedinačno.
Superiška, ekipo.
I krenite.
Ukrotite te divlje valove.
Vraća se. Završio je.
Popet će se na mali...
Kod velikih je odustao.
Opet je avion prošao iznad nas.
Traži našeg frenda u sivom odijelu.
Kako uopće možeš vidjeti psinu s visine od 120 metara?
Ženska momčadi, spustite se ovamo. Žene, molim vas, dođite ovamo.
Uzmite svoju dasku. Hajde. Vidim da se skrivate.
- Katie. - Katie.
Katie!
I Alexandra!
Surferice s rta Cod!
Dana, što si učinio.
Čujem da si ulovio prvi val u nizu.
- Jesi li? - Jesam.
Najduži val na kojem sam te ikada vidjela.
- Da, rasturio si vani. - Vrištali smo tvoje ime.
Da, čuo sam kako navijate i bio zapanjen.
Na trećem mjestu imamo Danu.
Drugo mjesto, Alexandria A.
Jer nema šanse da izgovorim njezino prezime.
Evo je. Hvala ti.
Ti bokca, vidi ono. Dva njihova... Jedan njihov motor košta kao sve ovo.
Idemo u vanjski dio luke.
Tamo je nekoliko stotina čunjastih tuljana koji... Nisu se doslovno izvukli iz vode,
ali sjede na dnu u plićaku.
Kod svih tih životinja sve je samo ravnoteža
između hrane...
CENTAR ZA PROUČAVANJE PRIOBALJA
...odmora, rasta, seksa, i izbjegavanja grabežljivaca.
Dakle, idem pronaći taj kutak plaže gdje mogu ubiti oko
a da me ne smažu.
Glasaju se.
Ajme!
Ondje je lešina grbavog kita.
Gdje?
Zapadno od jugozapadnog ruba, ravno u onom smjeru.
Da odemo?
Nego, Scotte, Bryan je.
Čujemo da lešina kita pluta po vodi.
Ako vi imate precizniju lokaciju bilo bi nam od pomoći.
To je kao da tražiš iglu u plastu sijena.
Mislim, uvijek zamišljate da će kit biti golem.
Ali zapravo je stvarno... stvarno ih je teško pronaći.
- Gle koliko ima burnica. - Da.
Vidiš te male komadiće koji su otpali s kita
i svu tu divnu mast za male morske ptice
kao što je šarenonoga burnica.
Lešina kita koji ovako pluta površinom, kako se raspada
pruža priliku za hranjenje
tim pticama, a one će migrirati na jug.
I jako su malene, tako da su im zalihe masti
od velike važnosti.
Ovakav izvor će vjerojatno biti dobar za...
Vidi koliko ih je, samo nas prate ovamo.
Ovo je prekrasno.
Možeš vidjeti kako se brzo
ova životinja vraća u ekosustav.
Baš moćno, zar ne?
Većina ljudi ne razmišlja kako je s kitovima kad umru.
Trenutno je prepun plina.
Ali ako nastane otvor i sav plin izađe, potonut će.
Tada kit pada i tone na dno.
I sva bića sa dna imaju dobar obrok.
Bili su i morski psi.
Da, ono zbilja izgleda kao ugrizi psina.
Onaj veliki otvoreni dio na vrhu kita,
to su ugrizi.
- Tegljač je stigao. - Da, tegljač je ovdje.
To je Noah... Noah Santos.
Ima i kavez za zaštitu od morskih pasa.
Blagi Bože, on ulazi u tu vodu.
- Da. - Nevjerojatno.
Ovo je doživljaj rta Cod.
O, Bože!
- To nisu promatrači kitova. - To je ekipa iz Arke.
Greg je na njemu.
- Greg Skomal? - Da.
- Kul. Znači ovdje je. - Da.
Bok, Lisa. Nisam te ni vidio.
Ma bez brige. Kako si?
Dobro.
Nešto ga je jelo.
O, da.
Bijeli će se vratiti. Opet će navaliti.
Samo je pitanje kada.
Da.
Vidiš one eliptične oznake tamo sa strane?
- Da. - Ondje je peraja.
Upravo sam vidjela peraju morskog psa.
- Vidjela si peraju? - Leđnu peraju, da.
Gledajte ovamo. Vidio se samo vrh.
- Da, ondje iza. - Da.
- Je li bijeli ili modrulj. - To nije bijeli.
Dobro.
- Odmah iza nas, morski pas. - Vidi ti to.
- Da, bijela psina! - Bijela psina!
- Grdosija. - Da. RV, RV...
- Da? - Ovdje Volta na 82.
- Majko... - Zašto ideš prema meni?
Gleda nas. Ne dolazi na moj...
Označi ga.
Da. Ciljaj mu leđnu peraju, Briane.
Golem je. Stvarno je velik.
O, Bože! Sveca mu!
O, Bože!
Majku mu. Izvlačite me odavde.
O, Bože.
- Kao da onaj iz Ralja prolazi pokraj mene. - O, Bože, uspio si!
Sad više nemam što izgubiti. Bokte!
Čovječe, bio sam u kavezu kad je prošao. Bilo je fenomenalno.
Vjerujem. Grdosija?
Da, najveća psina koju sam vidio.
Pod vodom su jednako strašni kao i drugdje.
Ekosustav stvara ravnotežu i stabilnost
ako mu mi pružamo ravnotežu i stabilnost.
Mi koji živimo ovdje, vidimo male isječke.
Kako se ekosustav mijenja, ti isječci sve više otkrivaju.
Možemo zamisliti da američki domoroci
koji su živjeli na ovim obalama vjerojatno nisu vidjeli veliku razliku
u dolasku i odlasku riba, ptica i kitova,
tijekom tisućljeća.
A sad tijekom jednog životnog vijeka vidimo sve ove promjene.
Moj je djed rekao, da kad su naši preci došli ovamo,
ovdje je bilo obilje riba i to takvo, da su baš na ovom mjestu
u samoj luci lovili ribu s velikim vršama od pruća.
Bilo je to doba ravnoteže.
U ovom ekosustavu, sad, možete osjetiti, a ja svakako osjetim,
da je u stanju u kojem želi pronaći ravnotežu.
Ali ljudsko djelovanje poremetilo je ravnotežu.
Pronaći tu ravnotežu i kako se ljudi u nju mogu uklopiti
nije nimalo lako.
Danas stvarno lijepo izgleda.
ZADNJI DAN SPASILAČKE SLUŽBE
- Jesi li vidjela kita? - Nisam. A ti?
Da. Tvoja mama kad se spustila rekla je:
"Dolazi kit."
- Vidio sam kako izbacuje vodu. - O, super.
Idemo onamo jer ćemo maknuti stolice.
- O, mičete stolice. - Da.
- Hvala ti, Dana. - Ne znam...
Nema veze. Snaći ćemo se. Hvala.
Spasioci su odnijeli stolice tako da više nema spasilaca.
Da. Ako ondje pliva neka psina,
nećete znati osim ako ne vidite peraju.
Penji se!
OPREZ SPASIOCI NISU NA DUŽNOSTI
Kada su moji roditelji kupili zemljište u Wellfleetu,
ondje nije bilo kuća. Sve je bila šuma.
Tih si dana imao dojam da si došao u zabit.
Zemljište je bilo divlje i netaknuto.
Rt je danas samo u jednom djeliću ostao divljina.
Samo u jednom malom džepu parka.
Previše ga ljudi iskorištava.
Drži se zubima za zrak u ekološkom smislu.
Malo sam zabrinuta jer smo i dalje na vrhuncu sezone morskih pasa,
a ljudi će i dalje dolaziti na plažu.
Mislim, neki od nas će biti ovdje i pripaziti.
Onako, neslužbeno.
Sigurno ćemo tražiti psine, jer nemamo prekidač da to isključimo.
Uvijek ćemo biti spasioci.
Nadam se da će ljudi paziti.
Društvo za zaštitu atlantske bijele psine omogućilo je označavanje
preko 275 bijelih psina kod obale rta Cod.
Još nisu dovršili procjenu
ukupnog broja jedinki na tom području, ali očekuju broj veći od 400.
Na rtu Cod nije bilo ugriza morskog psa
od smrti Arthura Medicija godine 2018.
Prijevod titlova: Ksenija Švarc