Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Okej.
En sak vi måste tänka på. Om vi får syn på hajen,
men ni använder telefonen...
FÖRSTA DAGEN FÖR BADVAKTERNA CAPE COD
...för att berätta det, måste ni ändå meddela de andra stränderna.
Det andra är att om ni stänger av stranden
för att ni ser en haj,
måste ni meddela er person på parkeringen.
Är det inte en bekräftad iakttagelse och ni stänger stranden
är det på ert ansvar.
Några frågor?
- Okej. - Ha en bra dag.
Nu är det definitivt mycket stressigare...
BADVAKT - NEWCOMB HOLLOW BEACH
...och mindre bekymmerslöst.
Vi har fortfarande alla de risker vi fått hantera tidigare,
som ripströmmar och allt sånt.
Och utöver det har vi denna extra fara
som kallas vithaj.
- Hur är det? - Det är väldigt varmt.
Roligt att ses. Jag vet.
- Kul att du är tillbaka här i sommar. - Det tycker jag också.
Tack för att ni har kommit till Cape Cod National Seashore.
Det är en vild havsmiljö...
NATIONALPARKSMYNDIGHETEN
...med hajar som återvänder hit som toppredatorer.
Hajarna är här. De är farliga djur.
SIMMARE OCH VADARE - VARNING
Under deras frånvaro har det blivit en plats för rekreation.
Det är det unika med Cape Cod
i jämförelse med andra platser på jorden där det finns hajar.
Det här är vår båt.
Den var ny i fjol.
Vi köpte en massa nya redskap och utrustning efter olyckan.
Ser vi människor som simmar långt ut blir vi nervösa,
så vi ber dem att komma in.
Det är något annat nytt som hajarna har fört med sig.
WELLFLEET NEWCOMB HOLLOW-STRANDEN ÖVERTRÄDELSE BEIVRAS
Hur stora tror du att de är?
Vi har många olika och de kan vara allt från
två och en halv till fyra, eller fyra och en halv meter.
Det är något otroligt som händer här.
WHITE SHARK CONSERVANCY
Men jag inser att alla inte...
att alla inte ser det så.
När du är på en plats som Cape Cod,
som, ärligt talat, massor av arter älskar
av olika anledningar.
Och här överlappar vithajar och människor.
Och det är svårt, för många som har bott här länge,
behövde inte fundera på det här tills för ungefär tio år sen.
Så det har inneburit en stor förändring för dem.
- GoPros? - GoPros.
- All utrustning? - Klart. Ja.
- Hej, gänget. - Hur är det?
Bra. Bra. Har ni haft det bra där ute?
Ja, ni borde säga till dem som kommer hit
att man har sett haj, så de kan inte bada
- på ungefär 45 minuter. - Ja. Ja sa till...
Jag glömde säga till dem. Ja.
Hej. Bra. Hur är det?
- Bra. - Bra.
Hur är det? Inte ställt till det?
BOENDE I WELLFLEET
Lägg av. Det är inte roligt.
Hej då.
Springet är lossat. Ingen återvändo nu.
Dags för valspaning.
Nå, vad ska vi få se?
JÄMFÖRELSE VALAR, DELFINER OCH TUMLARE
Sillval, knölval, fenval.
Vi kan ibland se vithajar här,
men ni kommer inte att se någon haj om den inte äter.
Och gör den det, är den väldigt färgstark.
OLD COLONY TAP - UTE PÅ LUNCH DET HETTAR TILL!
Minns du det året när man såg i snitt
- typ fyra eller fem hajar per dag? - Javisst.
Jag vill inte säga hur många jag såg den dagen.
En närmade sig båten när vi var på väg tillbaka.
FISKARE FRÅN TRAKTEN
Jag tappade helt andan. Det var, jag lovar,
jag överdriver inte, det var som Hajen.
Ja, jag tror dig.
Den enda jag verkligen såg under vattnet...
HUMMERFISKARE FRÅN TRAKTEN
...var så stor. Och jag tittar på den
och den såg så där trög och tung ut.
Blir vithajar ens så jävla stora?
Den måste ha varit så här stor. Jag skojar inte.
Den var så här jävla stor.
De enda två jag har sett var när det var riktigt bra sikt
så jag undrar hur många jag inte sett när det varit skitigt,
du vet, mörkt.
För några år sen skrev jag om forskare
som jobbade med hajar på Cape Cod.
De kom så glada och stolta, och sa:
"De ska märka alla hajar, fånga alla..."
CAPE FEAR - ATT SPÅRA HAJAR AV ALEC WILKINSON
Hela expeditionen fångade två
och jag åkte ut dit.
Första dagen trodde jag att jag skulle få se en haj
för att sedan åka hem och skriva artikeln.
Jag fick åka tillbaka i 11 dagar.
Det fanns inte så många hajar då.
De befann sig en bit från stranden.
Ibland såg man dem närmare stranden.
Kanske nära Chatham. Men de var inte nära stränderna.
Okej, vi befinner oss i Truro på Ballston Beach där någon har...
Jag vet inte vad.
Vet vi vad som har hänt här? Har någon blivit biten eller...?
MAN SKADAD I UPPENBAR HAJATTACK
Chris Meyers var i vattnet med sin son när en vithaj
bet tag i hans ben. Han lyckades ta sig loss
och fördes till sjukhus med åtta djupa sår
och några avslitna senor.
STRAND TYSTNAR AV RÄDSLA FÖR HAJAR
FLER HAJAR HAR SIKTATS I CHATHAM
Det verkade som om...
FLER HAJAR I VATTNEN UTANFÖR MASS
...det kom fler hajar varje år,
och plötsligt befinner de sig nära stränderna.
15 AUGUSTI, 2018
I augusti 2018 var vi på stranden en eftermiddag
och skulle precis bada när vi hörde ett skrik.
Kanske 100 meter längre bort på stranden.
Anrop från Longnook Beach om person som kan ha bitits av en haj
i sidan.
Anrop om en möjlig hajattack på Longnook Beach.
Jag sa: "Det kan inte vara ett hajbett..."
SJUKVÅRDARE OCH FISKARE FRÅN TRAKTEN
"...för det är ovanligt här."
Men när jag såg det förstod jag att det inte bara var något litet.
Det här var något helt annat.
Han blödde ymnigt. Han hade bitits i benet.
MAN BITEN - FÖRSTA HAJATTACKEN PÅ SEX ÅR
Sextiotvåårige William Lytton attackerades utanför Truro Beach.
Han undkom genom att slå hajen på gälarna,
något han sett i ett naturprogram.
CAPE COD HÅLLER UTKIK EFTER HAJAR
Men inte förrän den stackars pojken dödades i Wellfleet
förstod vi på allvar att de var här.
Det var en sån härlig sommardag.
Sent en sommardag, alla hade kul. Folk surfade, körde body boarding,
simmade, letade saker på stränderna.
En perfekt dag på Cape Cod.
Och familjer på stranden...
BOENDE I WELLFLEET
...och surfvågor överallt.
Arthur var här nere med sin kompis Isaac.
Tjugosexårige Arthur Medici,
på sin body board med sin kompis Isaac Rocha.
Klockan var halv tio och jag var ensam.
Jag gick på stranden som vanligt
och det var redan två personer i vattnet
med sina body boards som hade en fantastisk uppvisning.
Och jag var deras lilla...
BOENDE I WELLFLEET
...personliga cheerleader på kullen.
Jag hörde en ton...
...och när jag reste mig upp såg jag blodet.
Isaac skrek på hjälp så högt han kunde.
"Hjälp honom, hjälp honom."
Jag tittar ner på kullen och jag sa:
"Vad fan ska du göra?"
Jag hoppade i. En våg slog upp över Arthurs ansikte
och jag dök ner och drog upp honom över mig.
För vi kunde inte flytta honom längre.
När jag tittade ner
såg jag att hans ben var uppslitna men det fanns inget blod.
Det fanns inget blod runt omkring oss.
Blodet hade försvunnit för länge sen.
Jag sa till pojkarna hur mycket jag älskade dem
och så kysste jag dem och ropade på Gud och grät
och väntade på att det skulle komma hjälp.
Jag hade igen aning om vad fan som just hade hänt.
Jag är på Newcomb Hollow Beach i Wellfleet, Massachusetts.
Jag har precis sett en surfare bli hajbiten
- knappt 300 meter härifrån. - Okej.
- Jag såg när det hände. - Okej.
Men det var ett jävla bett. Jag såg allt som hände.
Det ser ut som om de bär iväg honom från stranden nu.
Jag har fått en rapport om en okänd hajattack.
Badvakterna försökte hjälpa honom.
Vi har en medvetslös man, allvarligt skadad i benet.
Den stackars pojken var bortom all räddning.
WELLFLEEET - RÄDDNINGSTJÄNST AMBULANS
Jag fick ett samtal den morgonen. Vi kom från ett fredningsområde...
FISKARE I TRAKTEN
...österut, 11 mil öster om P-Town.
Så fort jag hade täckning ringde min dotter.
Hon sa: "Jag tror min kompis har dödats av en haj."
När han hade förts bort blev det alldeles tyst.
Vi fattade ingenting och bara tittade på varandra, typ:
"Oj, fick vi precis ett slag i ansiktet?"
Det var så det kändes.
Det är en så förfärlig historia. Jag tycker så synd om familjen och...
Det verkar som om våld kan inträffa när som helst.
Men en solig eftermiddag vid kusten
i New England tror man inte att något liknande kunde ske.
SORG EFTER OFFRET FÖR HAJATTACK
Det är den första dödliga hajattacken på Cape Cod på över 80 år.
Myndigheterna har stängt stranden...
VITHAJEN ÅTERVÄNDER TILL CAPE COD
...på obestämd tid. Efter en sommar med många iakttagelser av hajar...
SKRÄCK PÅ CAPE COD
...och en icke-dödlig attack
blir det allt svårare att nonchalera faran.
HAJAR PÅ JAKT IGEN
Det var en vändpunkt.
Okej, tack så mycket. Klockan är nu 18:00,
den 27 september, 2018.
Det här är ett möte om hajar.
Jag vill inleda med att säga att vår stad är förfärad och sorgsen
över Arthur Medicis bortgång. Det har påverkat oss alla djupt.
Ikväll har vi samlats för att diskutera det skedda.
Vi har experter här för att svara på frågor
och ge kort information om vad som kan göras
för att förbättra säkerheten på Cape Cods stränder.
Vi börjar ha en ganska bra bild av när det är hajar här,
och var de är när de är här.
Vi har inte sett större förändringar i deras rovdjursbeteende.
Folk har skickat in många rapporter om iakttagelser,
vilket har fått stor uppmärksamhet.
Jag vill påminna våra folkvalda
att den 26-årige Arthur Medicis död
inte var hans fel. Det var vårt.
Regeringstjänstemän sitter vid dessa bord,
och berättar för oss, folket,
att vi inte kan göra något i vår egen miljö.
Hade ni varit där den dagen hade ni kämpat för det.
Det var en fin ung man
som dog eftersom vi inte hade agerat.
Jag tror du jobbade när det hände.
- Helt rätt. - Det var bara jag och mamma på Cape.
Jag tog min bräda...
BOENDE I WELLFLEET
...och hon sa: "Inte idag."
Jag sa: "Varför inte? Jag har jobbat ett tufft pass.
Jag vill bara surfa nu.
- Fina vågor." - Vågorna var bra.
En dag utan våtdräkt. Och jag sa: "Jag ska surfa."
Och hon hindrade mig i typ en halvtimme.
BOENDE I WELLFLEET
- Jag kom sent till stranden. - Jag sa
att hon inte, under några omständigheter
fick låta flickorna surfa utan att jag var där.
- Ja. - Så din mamma
- sa ifrån. - Ja.
Jag är glad att hon gjorde det, för...
Hon är anledningen till att jag inte var i vattnet då.
Exakt.
Godkväll, allihopa. Jag heter John Kartsounis.
Boende i Wellfleet.
Jag har tre barn, varav två har varit badvakter.
En av dem var förste badvakt.
Min dotter var närvarande när Arthur Medici attackerades.
Det var förfärligt. Hon försökte hjälpa till så gott hon kunde.
Jag har surfat och simmat vid de yttre stränderna i 35 år.
Jag låter inte mina barn gå i vattnet längre.
Vi har ett problem här, mina damer och herrar.
Och problemet är människans verk.
Så ursäkta mig. Tack. Jag uppskattar
att så många har kommit hit som känner så här för...
- Allmänhetens säkerhet är viktig. - Ja.
Regeringens uppgift, regeringens viktigaste uppgift
är allmänhetens säkerhet. Inte hajars säkerhet eller bevarande.
Och jag förstår vad vissa av dessa förespråkare
på den sidan menar, men inte på människans bekostnad.
Det är det som är problemet. Och vi måste hantera det.
Jag hoppas ni tar det på största allvar. Tack.
Jag ska sätta gummiband runt handlederna. Det kan fungera.
Vill du ha mer?
Ha dem bara redo.
Sedan Cape Cod blivit en ny säsongsmässig mötesplats
för vithajar har det forskats mycket
här utanför kusten.
Räcker du mig...
FISKERIDIVISIONEN I MASSSACHUSETTS
...Megan. Tack.
All forskning vi gör här syftar till att lära oss mer
om dessa djur, för att kunna förhindra risken
för att någon får ett olyckligt möte med en vithaj.
Har du någon mer, Wayne? Den här går för djupt.
Jepp,
det finns en på andra sidan om den där killens
babords för. Den är liten.
Ja, det låter bra.
Låter som att vi ska agera.
Den stora frågan som vi får är:
"Hur många finns det där ute?" Och vi har inte haft något svar.
Vi har aldrig haft någon siffra.
Så en del av vårt uppdrag är att kartlägga hajarna på Cape Cod.
Vi ska sätta på akustiska taggar, vars signaler
fångas upp av vårt mottagarsystem.
Okej, sakta ner, sakta ner. Jag är i ljusskenet här.
Jag kommer snart, rätt nära nu.
Stanna där, John. Jag kommer till dig.
Ja, han är nere.
Kallar på assistans. Vi har en båt nere.
Är vi redo att åka?
- Ja, sir. - Okej.
Så länge han inte skrämmer oss...
Jag gillar hans beteende.
En liten sicksackrörelse. Han har gått lite djupare.
- Guppar och slingrar sig. - Han måste sakta in
för jag vill inte att taggen lossnar från stången.
Svårighetsgraden är hög här.
Ja, kolla här. Den här slingrar sig.
Hojta tillbaka om du behöver hjälp.
Ner lite.
Vänd inte på dig.
-Åh, fan. - Vilken typ.
- Sakta in. - Jag har friläge i.
Nästan tre meter vatten.
Ner en bra bit.
- Vänta lite, Greg. - Precis lagom.
Jag vill inte att den släpper, okej?
- Fick honom! - Ja! Bra jobbat!
- Ja! - Okej, håll ett öga på honom.
-Åh, toppen. - Bra jobbat. Seger, kapten.
Den har en akustisk sändare som kommer att sitta kvar.
Det var därför vi använde pilen. Pilen håller in den.
Den kommer att pipa i tio år.
Och där simmar hon iväg.
Okej.
Varje gång en taggad haj passerar en av våra realtidsmottagare
kan folk omedelbart se den informationen i telefonen.
Den är nu integrerad med vår app, Sharktivity.
BEKRÄFTAD IAKTTAGELSE AV HAJ 13:00, 22 JUNI, 2021
Det finns även info om vilken haj det är.
IAKTTAGELSE VITHAJ RUDOLPH
Det finns en bild av hajen.
IAKTTAGELSER - DISTANS - UPPTÄCKT
Det har förändrat folks sätt att betrakta hajar utanför vår kust
och hur ofta de dyker upp i strandnära vatten.
Vi får se om vi får tag på dem.
Joanie kom halv tre i natt och gav sig av klockan tre.
- Vem var det? Jody. - Joanie.
- Joanie? - Ja.
JOANIE UPPTÄCKT 2:30, 16 JUNI, 2021
Vet inte hur stor Joanie är, men...
Okej. Förhoppningsvis fungerar det idag.
Vi har alltid flaggan hissad
så folk vet att det finns hajar i vattnet.
Så du kan gå ut i vattnet på eget ansvar.
- Okej. - Men upptäcker vi en vid vår livboj
eller ser någon, då tar vi upp alla ur vattnet
och byter till en svart flagga.
-Åh, den är svart. Okej. - Ja.
- Undrade bara. - Ja.
Ha en bra dag.
Jag såg precis en säl på sandbanken.
När vi ser en säl blir vi nervösa.
Hajar verkar i det fördolda, de smyger sig på sina offer.
Sälarna är verkligen smidiga, så de kan simma riktigt snabbt.
Men uppenbarligen är människor inte lika smidiga.
Man ser ju fisken på över en kilometers avstånd?
Lätta byten i grunda vatten.
- Verkligen. - Jag tror de är motiverade.
Två och en halv meter och två meter och på väg in.
Han har en hög med sälar där.
Den jäveln jagar.
Greg Skomal, den person på östkusten som verkligen känner till
omständigheterna, hade alltid sagt att hajar,
så vitt han visste,
inte simmar in i bränningarna
eftersom de har en instinktiv rädsla för att bryta vattenytan.
Dessvärre ändrade han sitt uttalande i fjol och sa:
"Inte säker längre.
Vi har nu sett att de ibland beger sig rakt in i en bränning
efter en säl. Jagar de något kan de bege sig
rakt in i en bränning.
- Såg du? Det är kanske... - Ja. Det är en säl.
Är det?
Den har ett ärr på ryggen. Jag såg precis en grop.
CENTER FÖR KUSTNÄRA STUDIER
- Kan du fota det här? - Javisst.
Ja, kolla där.
Jag ser inget sår.
Jag ser. Alltså, jag menar...
- Den är inte blodig eller så. - Den är inte... det är som en läkt...
- Ja. - ...grop.
Nej, den är inte för gammal, Lisa. Såg du den?
Jag ser den. Det är en vit... Den ser vit ut under ytan.
Jag bor inte långt härifrån och för två år sen
cyklade jag hit i augusti.
Det var senare på eftermiddagen och jag hoppade av cykeln
och fick syn på en vithaj,
och jag bara: "Åh, wow!"
VÅGOBSERVATIONSLABORATORIUM
Jag iakttog den en timme och sen började sälarna komma,
riktigt nära stranden, på väg norrut eller söderut.
Och det kom rovfåglar...
VANLIGA STÖRRE ATLANTISKA SÄLAR
...båtar passerade förbi, och jag tänkte:
"Vi skulle kunna göra en liten beteendestudie här
och undersöka sälars beteende och vithajars beteende."
Det vi egentligen tittar på när vi står här ute
är hur sälar och vithajar passerar
eller uppehåller sig utanför udden här.
Vänta, vi har en säl. Ursäkta, jag måste ta en...
Okej, Margery. Är du redo?
Bäring 94. Du ska få distansen.
142, norrut. Cirkulerar.
Interaktion.
CENTER FÖR KUSTNÄRA STUDIER
Det förekom interaktion mellan det första och det tredje djuret.
Av någon anledning kom det tredje djuret lite för nära,
- och det första... - Snurrade runt.
...snurrade runt och tacklades.
- Det var intressant. - Det var intressant.
Sälar kan berätta mycket om havsmiljön.
Det är en art som avspeglar läget i ekosystemet.
De blir därför en budbärare för oss
så vi kan bevittna artens återhämtning.
Det finns den här idén om smygande normalitetsförändring.
Att det du växte upp med är normalt.
Ofta innebär smygande normalitetsförändring en minskning.
Men här innebär förändringen en ökning
när det gäller sälarna, och det är rätt otroligt också.
Folk säger: "Jag har aldrig sett så många sälar."
Och de har rätt. Det har de inte gjort.
TRE MIL SÖDER OM CAPE COD LIGGER MUSKEGET ISLAND
DEN STÖRSTA HÄCKNINGSKOLONIN FÖR GRÅSÄL I NORDAMERIKA
ÄGARE, MUSKEGET ISLAND
Jag har tillbringat mycket tid på olika platser i världen,
olika platser som jag tycker om.
Men när jag kommer till Muskeget,
när jag sätter ner foten här, är jag omedelbart i Muskeget-läge.
Ingenting annat.
Jag kom hit första gången när jag var nio år
precis efter att pappa köpt det. Och han kom hit med en Piper Cub,
de gula, enmotoriga flygplanen.
Min bästa kompis satt där bak och han landade där ute på stranden.
Han släppte av oss, klev in i planet, sa: "Jag kommer tillbaka" och åkte.
Och jag minns tydligt att jag satt där med min kompis
- och såg det gula planet försvinna. - Jag fattar.
Och vart vi än gick attackerades vi av fiskmåsar
eftersom vi gick genom ett bo utan att märka det.
Det var som...
SÄLFORSKARE, NOAA
...Alfred Hitchcocks Fåglarna. Vi hittade en gammal bräda
och vi bara...
Hur länge tog det innan din pappa kom tillbaka?
Enligt mitt minne och anteckningarna tog det två timmar, och till slut
såg vi det lilla, gula planet igen.
Vi betraktar oss själva som öns förvaltare,
som ska bevara allt som det är, förutom gråsälarna.
Men de ingår.
Du vet... Du vet exakt vad jag menar.
Jag vill inte att de ska ta över alla andra arter på ön.
Man såg ju inga kutar som föddes här 1960?
Den första hittades 64, tror jag och sen var det 20 eller 40.
Och de hade namn. Forskarna sa: "Där är Mario."
- Jag har ju sagt det. - De var så få
- att de kunde få namn. - Ja, de fick namn. Det var gulligt.
För 15 eller 20 år sen,
var det något stort att se en säl.
När jag var liten och vi tillbringade somrarna på Cape Cod,
kanske man såg två under en sommar
och man sa: "Det är så coolt!
Jag var nere i Ballston idag och det var en säl där."
Alla blir förvånade när de ser sälar här
för de har varit försvunna så länge, på grund av skottpengarna.
Man trodde att det var sälarna som åt upp
de kommersiellt viktiga fiskarna, så det infördes skottpengar.
SKOTTPENGAR PÅ SÄLAR.
Man fick betalt för nosar, skinn eller labbar.
NOSEN VIKTIG FÖR SKOTTPENGAR PÅ SÄL
MÅSTE SKÄRAS AV OCH BRÄNNAS FÖR TVÅ DOLLAR
Farfar brukade jaga dem.
Muskeget utgjorde bra jaktmarker...
FISKARE FRÅN TRAKTEN
...om man ville ge sig ut, skjuta dem och ta nosarna.
Man kunde också skära av örat.
Över 20 000 sälar tros ha skjutits för skottpengar
i vattnen utanför Massachusetts.
Lagen om skydd av marina däggdjur infördes 1972
för att skydda sälar.
EN LAG FÖR SKYDD AV MARINA DÄGGDJUR
OCH FÖR ANDRA SYFTEN
När de blev runt 200, frågade jag henne.
- Valerie. - Rue.
- Ja, och hon sa... - Valerie Rue.
...att de aldrig blir fler än 1000.
Det finns inte nog med föda eller så blir de sjuka.
Och hon hade uppenbarligen helt fel.
ENLIGT SENASTE UPPGIFTER HAR ÖVER 3000 KUTAR FÖTTS PÅ MUSKEGET
PÅ ETT ENDA ÅR
FRÅN MUSKEGET FÄRDAS SÄLARNA UPP OCH NER LÄNGS KUSTEN VID CAPE COD
Vi har problem med hajar.
Det är uppenbart. Ingen behöver tänka på det för mycket.
De dras till sälar och det finns många sälar.
Det är tydligt att populationen har vuxit mer än
vad som krävs för att den ska vara stabil.
Men enligt Lagen om skydd av marina däggdjur
kan man inte undanta gråsäl eller andra marina däggdjur
om jag inte... om jag har rätt.
Det borde förändras.
Så om de tar sig förbi gränsen där de måste vara
för att vara självförsörjande, borde det gå att åtgärda.
De har inte kommit så långt att de är bortom
att vara självförsörjande, som du precis sa.
- Ja. - Det är inte bortom det,
- ur ett ekologiskt perspektiv. - Men vad är gränsen?
Syftet med Lagen om skydd av marina däggdjur
är att låta dem återhämta sig till en viss gräns.
Vad är det för siffra? Den finns inte med i lagen.
- Nej. Det är... - Man kan inte nå den
för det kan fortsätta för alltid.
Vår population går i den riktningen och vi har ingen kontroll.
Och du kontrollerar sälarna.
Jag retas bara lite med henne.
Sälarna återhämtar sig. De mår bra.
Lagen om marina däggdjur har varit en framgång
men eftersom de är så många nu, står antalet i konflikt
med en stor del av vårt utnyttjande av havet och det är vad...
- Exakt. - ...vi vill balansera.
Men nummer ett är att om naturen fick vara natur
skulle de inte vara skyddade.
Nummer två är varför är sälar viktigare än människor?
För mig är det ett viktigt argument.
Det hotar ens känslor för naturen.
- Ja. - Känner du att du kan dominera den
och kontrollera den eller om du kan samexistera med den
som en del av den.
Lagen om utrotningshotade arter är en stor framgång.
NÄMNDSLEDAMOT
-Onekligen en stor framgång. - Ja.
Vi vill bara ta upp en viktig punkt som utelämnats
- i den här lagen. - Ja.
Det är enkelt: När en art tydligt har återhämtat sig
- tas den bort från skyddslistan. - Precis.
Det är vad vi vill.
- Precis. - Enligt Crocker Snow
finns det omkring 12 000 till 15 000 på hans ö, Muskeget.
MÖTE OM LAGEN OM SKYDD AV MARINA DÄGGDJUR
På Monomoy finns 20 000 till 25 000. Lägg ihop de siffrorna.
När vi pratar med folk måste vi betona
att ekvationen om marin balans innebär att även människor
är en del av ekvationen.
Den andra sidan, alltså våra motståndare,
berättar strängt taget för media att människorna är problemet,
att vi inte borde ingå i ekosystemet, vilket är löjeväckande.
- Det är bara dumt. - Folk har sagt till mig
"Åh, ni vill döda alla sälar?" Och jag bara: "Nej,
jag vill ha ett mer balanserat ekosystem."
Där människor ses som en del av ekosystemet. Det är allt.
- Ja. Och jag upprepar... - Det är inte så komplicerat.
Vi använder aldrig s-ordet. Vi säger aldrig slakt.
Aldrig någonsin.
Ron, känner du till att The Atlantic white shark conservancy
har ett bord på Newcomb Hollow Beach varje lördag?
Jag visste att de hade det på vissa stränder, men...
Det är ett propagandabord på parkeringen.
De har tre eller fyra praktikanter, och när strandgäster passerar
står de där och delar ut broschyrer och propaganda.
Hur är det?
Vad ska vi ätas upp av idag?
Vi är från Atlantic White Shark Conservancy.
Vi har några smarta hajtips här. Så om du är i vattnet...
Det här är våra iakttagelser. Så det är här vi vet
att de har iakttagits.
Hur många på Cape Cod?
Vid ett givet tillfälle vet vi faktiskt inte.
De trivs här på sommaren
och fram till oktober, men det exakta antalet som är här
är svårt att avgöra.
BLI HAJSMART
Det är inte så många här på stranden på grund av sandbankar och sånt.
Så vi befinner oss här. Det är som en motorväg för hajar.
Så vid ett givet tillfälle finns det en risk för... Javisst.
Så coolt.
Ja, vi såg en haj igår.
- Jaså? Det är supercoolt. - Ja.
- Ja, det var det. - Ja.
- Jag vet inte vilken sort det var. - Antagligen en vithaj.
- Ja, det är... - Ja, de är vanligen vid stranden.
- Okej. - Vi är här till 12,
så när ni har surfat klart,
- kom hit. -Är det hajtänder?
Ja, det är riktiga hajtänder.
Det här är en 3D-bild av hur stor en vithajstand kan bli.
Okej, om ni ska fortsätta till nästa, så är det runt halv tolv.
Och ungefär en kilometer, precis på stranden.
Den på stranden är i vattenbrynet. Så kom den här vägen.
Jag tror det är betesfisk för det är fler bakom den.
- Ja. - Det finns några fler
av dessa klumpar som jag ser att du tittar på.
Vi får inte bry oss om det.
- Betesfisk. - Såg du det där?
Nej, vad? Vad tittar vi på?
Vad såg du?
En fena stack upp ur vattnet. En liten trekantig fena.
- Inte en klumpfisk? - Som en ryggfena på en haj.
Stack knappt upp ur vattnet.
- Hur långt ut? - Där. Den där grejen där.
- Jag ser klumpen. - Det är klumpen.
Vill du larma bara för att vara säker?
- Precis där. -Åh, det är nära.
Titta där... Det syns tydligt.
- Hissa flaggan. - Jag blåser i pipan.
Okej, då.
Jag såg tydligt när den dök ner under vågorna.
Jag litar på dig, Mike.
Det var bara som en suddig fläck på väg ditåt.
- På väg åt det hållet? -Åt det hållet, ja.
För säkerhets skull, får ni inte bada närmaste timmen.
Tack.
Hur många mobiler riktas mot oss just nu, tror du?
Det är fyra andra, ungefär...
...drygt femtio meter bort, om ens det.
Precis där folk brukar simma.
Några frågor?
- De är så nära. - Ja. De kommer verkligen nära.
Ja, och sen kan vi bada en halvtimme senare. Det är så konstigt.
Ja, det är det. Det är något vi får leva med nu.
Jag vet.
Jag drömde om att människor simmade vid sandbanken där
och att jag såg en fena och att visselpipan inte fungerade,
så jag kunde inte få upp folk ur vattnet.
Och sen simmade hajen på en våg in mot stranden
och bet alla i fötterna.
Och det var många skadade och jag var den enda badvakten
och jag hade ingen mobil.
Sen dök en av brandmännen upp med en rulle med gasbinda,
och det var all utrustning vi hade.
Vi tänker mycket på det och jag drömmer till och med om dem.
Så det säger väl en del.
WELLFLEET DRIVE-IN-BIO HAJEN
Den här fisken harpunerades idag ute vid Sesuit-hamnen.
Och när de skulle dra upp fisken,
attackerades den av en vithaj.
Och man kan se att den tog ett stort bett.
Det är månsken. Det verkar som om mycket av detta händer runt månen.
Det är den värdefullaste delen och det här är den fetaste delen
av filén med det största utbytet på fiskens rygg.
Att döma av radien på betten är det en stor haj.
Hade du sett det vi såg skulle du aldrig gå i vattnet igen.
Igår fick jag ett skrubbsår på armen
och hoppade i vattnet och såret öppnades upp.
Det började blöda lite.
CENTER FÖR KUSTNÄRA STUDIER
Jag tänkte omedelbart,
som en god marinbiolog:
"Undrar hur långt doften av blod sprider sig.
Den sprider sig säkert på typ molekylär nivå,
som dessa djur känner av. Det har nog spritt sig hela vägen
till Wellfleet, och alla rusar mot mig."
Så jag gick upp ur vattnet.
I grunt vatten i Provincetown, och man oroar sig över...
Det är ett tecken på att skräcken sprider sig
bland akademiker likväl som bland vanligt folk.
Det är en intressant plats för Cape Cod är mycket rikt
på fisk, som till exempel hajar
och mer och mer, förstås, på marina däggdjur,
i synnerhet sälar och valar.
Dessa hajar är stora djur.
Den som lever i toppen av näringskedjan
är en ganska speciell varelse.
Och vi lär oss mer om dem som vi inte visste tidigare.
Det som vi fått veta med alla olika märkningar
är långdistansmärkning.
Det är inte vad jag lärde mig på forskarutbildningen.
Dessa djur förflyttar sig långa distanser.
Det är spännande, men det är stora förändringar på gång.
När antalet sälar och vithajar förändras så mycket,
råder inga tvivel om att systemet befinner sig i omvandling...
...och det är förståeligt att människor är oroliga.
I tur på dagordningen står offentligt samråd.
Alla som vill kontakta nämnden kan göra det.
Jag känner till två personer från Wellfleet Group.
- Okej. - John Kartsounis och Drew Taylor.
Och din grupp - du är väl fortfarande med?
Jag heter John Kartsounis, boende i Wellfleet. Jag har...
...semestrat på Cape Cod i 35 år
och jag har bott i Wellfleet i sju år nu.
Anledningen till att vi är här är att
vi ska presentera allmänhetens syn på det som sker i vår hemstad.
Jag har semestrat i Wellfleet sedan 1983.
Jag är inte vetenskapsman, men jag anser att jag vet mycket
om det som händer på stadens stränder.
Vi har gått från att se noll sälar till att se en stor mängd
och en överbefolkning av sälar.
Problemet är att vi har
en lag som är nästan 50 år gammal och vi har särskilda intressegrupper
som upplyser oss om att det är skrivet i sten
och att det inte kan förändras. Men jag anser att vi
- måste börja någonstans. - Jag är ingen forskare,
men jag är politiker och jag har örat mot marken.
Och vi letar efter lösningar,
men undantag för Lagen om skydd av marina däggdjur
är en väldigt, väldigt tuff uppgift.
Den berör hela landet.
Inte bara lokala föreningar, utan även nationella föreningar.
Så vare sig jag tycker det är en bra idé eller inte
är inte relevant.
Jag letar efter en lösning för den här sommaren och nästa sommar.
Min personliga åsikt är att det inte är realistiskt,
i alla fall inte kortsiktigt.
- Så det är... - Jag skulle säga
att det som är en riktigt tung börda att bära,
att döma av utmätningar, är en lågkonjunktur.
Om inte våra företrädare börjar värna för hälsa och säkerhet
och människors rätt att vara på stranden och att simma,
och att semestra på Cape Cod, som de har gjort i 100 år
utan rädsla för att dödas.
För mig handlar det om hur ekosystemet mår.
Någonstans mellan mitten av 80-talet och 90-talet,
hur många de nu var då, så frodades ekosystemet.
Det fanns sälar.
Man kunde fiska från stranden och få fisk,
havsaborre, blåfisk, flundra, allt. Och sedan dess
har explosionen av sälar fört oss
dit vi är idag.
- Skyller inte på sälar eller hajar. - Precis.
Det finns ingen förvaltningsplan i dåligt skrivna lagar.
FISKARE FRÅN TRAKTEN
Jag fiskar fortfarande tonfisk med pappa.
Vi fiskade tillsammans innan jag började jobba för honom,
så nu är det ombytta roller. Nu får han jobba för mig.
Det är bra att kunna komma hit och göra samma sak
med pappa, som fjärde generation.
Men de flesta fiskare vet vad som händer och ser förändringen.
Ingenting.
Förr fiskade vi torsk här
och det fanns mycket sommarvar. Men nu finns det ingen sommarvar.
Vi skyller på sälarna.
Betesfisken vill inte komma in på grund av dem.
Vi ser dem komma upp med havsabborre, stora havsabborrar.
Så de äter antagligen de mindre fiskarna.
Redo.
Jag fångade länge humrar. Min fru sålde dem i vårt garage.
På våren
kom det fiskare från New York.
De kom hit och fiskade i en vecka.
Och sen, när de åkte hem,
brukade de komma hem till mig och köpa hummer.
Sen dök alla sälarna upp. Det går inte att fiska från stranden.
Hela vårfisket dog ut. Vår affärsverksamhet dog ut.
- Motellen förlorade hela våren. - Fiskebutikerna gick i konkurs.
Ja, allt kollapsade när sälarna dök upp.
På grund av Lagen om skydd av marina däggdjur
kan man inte röra dem. Man kan inte titta på dem.
Man kan inte ens skrika åt dem, när man passerar.
För mig är det som om ekosystemet inte är i balans.
Missförstå mig inte. Jag gillar valar och sälar i lagom mängd.
Men när det är för mycket, är det för mycket.
Det har bara blivit värre och värre.
I resten av mitt liv kommer vi att ha det här problemet.
CROWN & ANCHOR MAT, COCKTAILS & KABARÉ
P-town, om ni känner er asläckra,
kan jag få ett: "Ja, Gud"?
- Ja, Gud! - Ja, Gud!
Jag fick precis reda på att det är Hajvecka här.
Jag har hört att ni har människoätare här.
Jag försöker leva mitt liv
Så var inte simmaren Som jag nu vill bita
Åh, herregud!
Nej!
Sluta nu hata hajar
Hur jag än försöker
Deras brosk kan bota cancer
Men biter de dig Dör du
Jag har varit i öknen På en häst utan namn
Kändes skönt att komma undan regnet
Jag surfade där häromkvällen. Och en stor våg... Alla var små,
förutom en stor våg.
Jag paddlade ut för att kanske få en till.
Jag var utanför revet och jag tror jag såg en haj.
Jag är nästan säker på det nu.
Den simmade så att jag bara såg yttersta spetsen
av vad jag tror var fenan.
Kanske var det nosen. Jag vet inte. Den var brun som en säl.
Men Mark sa, Mark Johnson, sa: "Hajar är bruna."
Det har aldrig varit sig likt sen den dödliga attacken.
- Hallå! - Det splittrade samhället.
Vissa av dessa människor, inte alla,
men vissa av dem, beter sig som om havet
är deras lekplats, deras bassäng.
Och de har inte rätt att ha,
hajar har inte rätt att vara där, eller så, eller sälar.
Nej, det fungerar inte så.
Först blev jag rädd.
Men sen vande jag mig vid att vara där ute.
Jag är väldigt försiktig och ger mig inte ut på för djupt vatten.
Surfare har ränder under sina brädor nu.
Jag antar att det förvirrar hajarnas sinnesapparat.
Det verkar vara effektivt.
Vi har teknologi här ute nu.
Bojar där ute.
Om omärkta hajar ger sig ut där vet vi inte att de är där.
Men det är så det är.
Är du ofta i vattnet har troligen,
massor av djur sett dig fast du visste inte att de var där.
- Jag ser den på botten. - Hur stor är fisken?
Den har ett bra midjemått.
Men hon kanske är på tillfälligt besök.
Det är stor, gammal haj från Mainebukten.
- Hon är på väg... - Stor, gammal vart-hon-än-vill-haj.
Ja, okej.
Ger vi upp på den här?
Den simmar bara i cirklar nere på botten.
Jag gav upp på den.
Det kan nog fungera.
Jag är inte bara intresserad av vad dessa djur gör varje vecka.
Inte ens varje dag.
Utan vad de gör varje minut och sekund.
Och det här är verktyget.
Jag kan se om den här hajen simmar snabbare mot en säl,
och jag ser det, för att det finns en kamera.
Så vi kan börja studera beteendet på grundare vatten när den interagerar
med sitt naturliga byte, sälarna.
För vi tror verkligen att ju mer vi lär oss
om predator-bytes-förhållandet mellan hajar och sälar,
när, var och hur dessa hajar attackerar och dödar sälar,
desto bättre råd kan vi ge till strandansvariga
och allmänheten om hur de ska modifiera sitt beteende.
Den där är rätt långt ute.
- Inta position. - Hur djupt är det här?
- Drygt två meter. Han är uppe. - Kolla vilken cirkel du gör.
Den kanske kommer till mig. Kom igen, älskling.
Den är definitivt nyfiken på oss.
Typ, vad håller ni på med? Om den kunde gå i vindens riktning.
- Den simmar fort. - Jag gillar verkligen den här.
Jag också. Den har riktigt intressanta undvikande manövrar.
Vi kanske ska testa höger sida. Jag vet inte.
Kom upp lite. Vänd in. Mot stranden.
Mot stranden.
Ja.
- Kör! - Gör det!
- Vi fick upp den... - Okej.
- Snyggt! - Vi har honom.
Är det inte otroligt?
Och hon går in igen, jobbar sig igenom området...
...precis vid sälarna.
Efter varje tur vill jag gå igenom och se, typ,
vem som är märkt.
Är det en haj vi redan identifierat?
Är det en haj som är ny, som vi aldrig har sett förut?
Så jag brukar skanna igenom och kolla.
Det här är en vacker profilbild. Den här kan man verkligen uppskatta.
Hon har liksom en rund spets där.
Inga stora jack, men hon har några mer tydliga jack,
och det är en annan ryggform.
En del av dem har liksom en böjd kant på ryggfenan.
Den här är bra.
När jag beskriver den här processen för människor,
tycker de ofta att jag är knäpp när jag säger:
"Jag kan kolla på filmer och skilja på olika hajar."
De säger: "Nej, det är bara en haj." Men de är verkligen så olika.
När de har mycket färger på stjärten,
är det nog det mest fantasifulla draget.
Det är som att titta på former i moln.
Allt det där som får oss att minnas saker,
det är så de får sina smeknamn.
Många tycker att det är fåniga smeknamn,
eller att vi försöker få dem att verka mer mänskliga,
men det är bara ett mentalt trick för att hålla ordning på hajarna.
Att kunna se vad en haj gör
är verkligen helt avgörande för förståelsen
av deras rörelsemönster. Och få en bättre känsla för arten.
Jag slutar aldrig
att förvånas över att vi kan gå ut och se hajar
vi har sett tjugo gånger tidigare under de senaste fem åren.
Det är fortfarande så mycket vi kan lära oss om dessa djur.
Många tar det liksom för givet
att det här är det mest kända hajsläktet.
Men under lång tid var Nordvästatlantens
vithajspopulation den mest gåtfulla
vithajspopulationen på planeten.
En del av naturens betydelse för kulturen är
att den genomkorsar fantasin.
Den utvidgar området för vad mänsklig tanke kan omfatta.
Om jag står här på stranden i Longnook och säger:
"Det finns hajar där ute.
Det finns vithajar där ute."
Då har jag utvidgat min fantasis räckvidd och omfång.
Jag delar den miljön med en enorm varelse,
en av naturens skapelser.
De är en kraft som gör oss medvetna om
ytterst gåtfulla aspekter av livet.
Livet, döden, kraften, våldet.
Den verkligt obehagliga livskvaliteten.
Vi vill gärna tro att våra liv är prydliga och hanterbara.
Men hajar är ett av de områdena där vi inte hittar sånt samarbete
från naturens sida,
när det handlar om vår uppfattning om ägande och utnyttjande.
Åh, så gulligt!
Tjena.
Har du sett något?
Inte än.
De rör sig inte.
Nej. Ingen riktning alls. Jag har inte sett ett skit här.
Det enda jag fick här ute var lite bete.
Javisst. Jag hör av mig.
Den här kollapsen vi har haft med fiskarna. Det är inte sälarna.
Får jag titta på linan.
De är nog bara en syndabock.
Fisket privatiserades.
Det blev en enorm succé för vissa personer och organisationer...
FISKARE
...och de tjänade massor med pengar på det.
Och sedan dess har det blivit den nya normen.
Torsk, kolja.
Vi fiskade skiten ur de där fiskarna.
Nu får vi dras med underutnyttjade arter.
Fenor från rockor och pigghaj.
Ska vi få en vettig dagslön från den där underutnyttjade arten,
måste vi fiska så mycket vi får.
Vi får fiska 2 700 kilo pigghaj eller 2 300 kilo rocka.
Och det är en sån mångmiljardindustri
som aldrig kommer att förändras förrän vi gjort slut på skiten.
Men det är något annat på gång där nere.
Vattnet är varmt. Det kan vara den nya normen.
Det blir varmt ganska snabbt här.
De börjar röra på sig
och rör sig mot kallare vatten så allt rör sig norrut.
- Hej, Drew, en hundhaj. - Aldrig i livet! Säkert?
- Den lever! - Wow! Coolt!
De fångar bara de här söderut,
men den globala uppvärmningen gör att de börjar komma hit.
Jag måste slänga i honom igen så han får leva.
Så där.
Okej? Vi måste låta honom simma. Där åker han iväg.
BETH ANN CHARTERS TONFISK-ODYSSÉ
GINNY G. SPORTFISKE BÅTTURER
Jag har varit här länge och aldrig sett bonito så där.
Jag har sett dem komma... men inte de där små.
Det är en varmvattensfisk, från södern.
Jag har varit här 25 år.
FISKARE FRÅN TRAKTEN
Och jag har aldrig sett någon fiska dem så.
Aldrig. Så det säger mig en sak.
Ända sedan industriella revolutionen har människor
upplevt extraordinära tekniska förändringar,
men inte extraordinära förändringar i naturen.
Och det är vad som händer våra generationer.
Och det är något helt annat för vi har inte kontroll över dem.
Det pågår en stor förändring vad det gäller arter
på en global nivå.
Djur från lägre latituder kommer upp...
...för vattnet blir varmare och födokällor rör sig uppåt.
Så predatorerna följer efter dem.
Och samtidigt smälter kalotterna på isbergen.
Så det finns många djur från dessa högre latituder
som kommer ner, på jakt efter byten. De letar efter lämpliga habitat.
Och här är vi, i mitten av problematiken
där allting liksom möts.
Även om vi vill vara helt själviska och fokuserade
på vårt eget, mänskliga välbefinnande,
är det viktigt att vi förstår vad som händer i ekosystemet.
Efter min forskarutbildning har jag försökt förstå
hur virus utvecklas...
Jag har tittat på influensa, huvudsakligen, hos vilda fåglar.
Hos sjöfåglar hittar man mycket influensa,
som rör sig i naturen.
Vi pratar om måsar, vadare och änder.
De delar habitat med marina däggdjur, i synnerhet med sälar.
Vi vet att man kan få överföring och nedärvning
från en art till en annan.
Folk kanske har hört talas om fågelinfluensa och svininfluensa.
Även om vi inte sett några tecken på virus hos sälar, så undrade vi
om det betydde att det inte fanns virus,
eller om virus cirkulerade där ute
utan att vi såg någon sjukdom?
Så vi åkte till Muskeget Island för att ta reda på om
vi kunde hitta virus eller inte.
Åh, snyggt.
-Är du redo? Rullar du honom hitåt? - Ja.
Håll kolla på ryggen.
Snyggt.
Kollar hjärtslagen.
- Mycket livligt. - Han är liten.
Duktig pojke.
-Är du klar? Alla ute? - Det är klart. Ja, du är klar.
Hoppa av. Bra jobbat.
Bra jobbat. Den var inte lätt.
Vi åkte ut och gjorde hälsotester.
Det kanske var ett virus.
Det var därför vi letade, men vi väntade oss inte
att hitta så mycket.
Vi var ganska förvånade över att vi hos tio procent av dem
kunde hitta influensavirus.
Det är en ganska hög siffra, även för ett fågelreservat.
Det är ett stort bekymmer, för om man har ett scenario
där viruset sprider sig och djuren i övrigt
verkar må bra, så ger det viruset en möjlighet
att fortsätta att sprida sig i den populationen.
Så där. Äntligen.
Redo? Ett, två, tre.
- Bra jobbat. - Snyggt jobbat!
Även om man bara tänker på ett virus som sprider sig
bland gråsäl, så lever inte gråsälen i en bubbla.
Det är inte lätt för ett virus att röra sig mellan arter.
Men om man har ett djur, som manaten som kommer upp från Florida,
kanske de som art, aldrig utsatts för influensavirus.
Så om de kommer i kontakt med gråsälar
som sprider influensa,
ökar sannolikheten för spridning mellan arterna.
Alla dessa olika reassorteringar som kan uppträda hos vilda djur,
övningsfältet hos en annan däggdjursvärd,
och möjligheten för nya varianter att sprida sig till människor,
som vi inte är immuna mot,
är ett scenario som lätt kan
utvecklas till en pandemi.
Det är lätt att dras med i en sorts Hajen-känsla
och missa det större perspektivet som vi borde fokusera på,
nämligen att hälsostatusen hos en art påverkar oss alla.
Den svarta flaggan är hissad.
Tydligen har de sett en haj vid den här stranden.
- Vattnet är stängt i en timme. - En timme?
Ja.
Så...
- Okej. - Jag trodde bara... Ja,
jag fick precis veta det.
- Ja. - Jag får väl hantera det.
Ja, du måste väl... Var försiktig bara.
Ja. Du fattar.
Jag tar bara en liten glass.
- Choklad och vanilj, tack. - Okej.
Det är allt, ja.
Vi skulle nog må bättre om vi insåg att vi har en tråd
i livets nät.
I stället för att se oss som den dominerande arten
som kan kontrollera allt,
måste mänskligheten lära sig ödmjukhet inför naturen.
När man går ut i vattnet måste man ta risken,
hur liten den än är.
- Var så god. - En gammal goding här.
Jag var typ en och tjugo lång när jag hade den här,
och trycktes ut i vågen.
Ska du gå ut idag?
Jag vill det med tanke på tävlingen.
En stor del av min barndom, så...
Men jag har inte surfat på Cape sedan det hände, så...
Man måste liksom väga alla faktorer mot varandra,
och jag förstår, så säg bara till. Du behöver inte paddla ut.
- Du behöver inte göra något. - Exakt.
- Man sitter bara där och tittar. - Ja.
Välkomna till 373:e omgången
av Old-Timers Club.
Det är dags för oss alla att surfa på den vilda vågen.
Socialtjänsten nästa. Socialtjänsten, klockan fyra.
Lägg ner brädan.
De riktiga utövarna från Cape Cod Old-Timers här.
- Gud, herregud. - Jag trodde det var en singelgrej.
Härligt, grabbar.
Och där är ni iväg.
Surfa den vilda vågen.
Han kommer in. Han är klar.
Han går upp på den lilla...
Han gav upp de stora.
Planet passerar ovanför oss igen.
Letar efter mannen i grå kostym.
Jag vet inte hur man kan se en haj från 120 meter.
Damlaget, kom hit. Damlaget, var snälla och kom hit.
Ta era brädor. Kom igen, jag ser att ni gömmer er. Ni gömmer er.
- Katie. - Katie.
Katie!
Och Alexandra!
Damsurfarna på Cape Cod!
Dana, vad gjorde du?
Du fick visst omgångens första våg.
- Fick du det? - Ja.
Den längsta våg jag någonsin sett dig surfa på.
- Ja, du rockade där ute. - Vi hejade på dig.
Ja, jag hörde skrikandet och tänkte bara: "Wow!"
På tredje plats har vi Dana.
Andra plats, Alexandria A.
För jag kan inte uttala hennes efternamn.
Där är hon. Tack.
Milda makter, kolla. Två av deras... En av deras motorer är värd det här.
Vi är på väg mot yttre hamnen.
Det är flera hundra gråsälar som... De går inte upp på land,
men de sitter på botten där det är riktigt grunt.
Alla dessa djur, det är alltid en balans
mellan, typ födan...
CENTER FÖR KUSTNÄRA STUDIER
...vila, tillväxt, sex och att undkomma predatorer.
Låt oss hitta den där nischen på stranden där jag kan vila
och inte bli uppäten.
Vokaliseringar.
Åh, wow!
Det är en död knölval.
Var?
Väster om det sydvästliga hörnet, precis där ute.
Ska vi åka dit?
Jag sa, Scott, Bryan här.
Vi har hört att det finns en död val i vattnet.
Om ni hade en bättre position skulle det vara till hjälp.
Det är... Ja, ni vet. En nål i en höstack.
Man tänker sig att en död val ska vara enorm.
Det är faktiskt riktigt svårt att hitta dem.
Wow!
- Kolla på alla stormfåglar. - Ja.
Man kan se alla små bitar som liksom gick sönder på valen
och det där underbara fettet för en liten sjöfågel,
som en havslöpare.
En val som flyter på ytan så där,
ger mycket föda
till dessa fåglar och de kommer att flytta söderut.
Och de är så små, så deras fettdepåer
är väldigt viktiga,
så en sån här boost är antagligen bra för den...
Se så många de är, som bara följer efter oss.
Det är fantastiskt.
Man kan se hur snabbt
det där djuret återförs till ekosystemet.
Det är mäktigt, eller hur?
De flesta tänker inte på valar när de dör.
Just nu fylls den med gas.
Men om det bildas ett hål och gasen släpps ut så sjunker den.
Då uppstår ett valfall och den sjunker till botten.
Och då får alla på botten sig en måltid.
Det har varit hajar här.
Ja, det där ser definitivt ut som hajbett.
Den där stora öppna ytan ovanpå valen
det är bett.
- Bogserbåten är här. - Ja, bogserbåten är här.
Det där är Noah... Noah Santos.
Han har en hajbur där.
Åh, herregud. Han ska gå ner i vattnet.
- Ja. - Det är otroligt.
Jag lever enligt Cape Cods kultur.
Åh, herregud!
- Det där är inga valspanare. - Det är arken.
Det är Greg som jobbar med det.
- Greg Skomal? - Ja.
- Coolt. Så han är här. - Ja.
Hej, Lisa. Jag såg dig inte ens.
Visst, det är lugnt. Hur är läget?
Bra.
Något har ätit på den.
Ja.
Vithajarna kommer tillbaka. De tar itu med det.
Det är bara en tidsfråga.
Ja.
Brian, ser du de ellipsformade märkena på sidan här?
- Ja. - Det är en hajfena
där. Jag såg precis en hajfena.
- Du såg en hajfena? - En ryggfena, ja.
Kolla hitåt. Det var bara en hajspets.
- Ja, där bak. - Ja.
- Var det en vit eller en blå? - Det där är ingen vit.
Okej.
- Precis bakom oss, en haj. - Kolla där.
- Ja, vithaj! - Vithaj!
- En stor en. - Ja. RV, RV...
- Ja? - Det här är Volta på 82.
- Gode Gud... - Varför kommer du till mig?
Han kollar på oss. Kom inte på min...
Märkt.
Ja. Ta ryggfenan, Brian.
Den är stor. Den är riktigt stor.
Åh, herregud. Herregud. Herre jävlar!
Åh, herregud!
Herre jävlar. Hjälp mig ur det här.
Åh, herregud!
- Som att kolla på Hajen. -Åh, herregud, du klarade det!
Jag har inget kvar att förlora! Herre jävlar!
NOAH SANTOS: Jag var i buren när hon passerade, det var otroligt.
Det tror jag det. En stor en?
Ja, det var den största jag någonsin har sett.
De är lika läskiga under vatten som på alla andra ställen.
Ekosystemet erbjuder balans och stabilitet
om vi bara ger det balans och stabilitet.
Vi som bor här ser små bilder.
Allt eftersom ekosystemet förändras blir bilderna mer avslöjande.
Man kan föreställa sig att ursprungsamerikaner,
som bodde här, inte såg några stora skillnader
i hur fiskar, fåglar och valar kom och gick,
troligen under tusentals år.
Nu ser vi dessa förändringar under en generation.
Min farfar sa att när mina förfäder kom hit
fanns det så mycket fisk att precis här,
i hamnen, fiskade de med stora rottingkorgar.
Det var balans då.
Det här ekosystemet, känner i alla fall jag,
är i ett tillstånd där det försöker hitta balansen.
Men mänsklig aktivitet har förstört balansen.
Att hitta den balansen och ta reda på hur människor kan leva
med den balansen är inte lätt.
Det är verkligen vackert idag.
SISTA DAGEN FÖR BADVAKTERNA
- Såg du valen? - Nej, såg du den?
Ja. Din mamma kom ner och sa:
"Det kommer en val."
- Jag såg vattenstrålen. - Härligt.
Vi ska åka upp dit, för vi ska ta upp stolen.
- Tar ni också upp stolen? Okej. - Ja.
- Tack, Dana. - Jag vet inte...
Ingen fara. Vi löser det. Tack.
Badvakterna har tagit upp stolarna, så det finns inga fler badvakter.
Ja. Om det är en haj där ute,
vet man inte det om man inte råkar se fenan.
Upp!
VARNING INGA BADVAKTER
När mina föräldrar köpte mark här i Wellfleet,
fanns det inga hus. Det var bara skog.
Det var en utpost.
Det var orörd vildmark här.
Endast på en minibild är Cape Cod fortfarande vildmark.
Det är en pytteliten fickpark.
Det är för mycket folk här.
Den här platsen slåss för sin ekologiska existens.
Jag är lite orolig, för det är fortfarande högsäsong för hajar,
och folk åker fortfarande till stranden.
Några av oss kommer att vara här och hålla utkik.
Typ, inofficiellt.
Vi kommer att spana efter hajar, för vi kan aldrig stänga av,
och vi kan aldrig sluta badvakta.
Förhoppningsvis är folk uppmärksamma.
The Atlantic White Shark Conservancy har märkt upp
över 275 vithajar utanför Cape Cod.
De är inte klara med sina beräkningar av den totala
vithajspopulationen i regionen, men man tror att det finns över 400.
Det har inte förekommit hajattacker på Cape Cod
sedan Arthur Medicis död 2018.
Undertexter: Ingmari Bergquist