Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Так, я знаю.
Хочеш раї.
Патлатий думає, що він стиляга.
Виглядає гівняно, бро!
-Що ти робиш? -Вона на мене зиркає.
-Навіть не ходи туди. -Я діятиму жорстко. Їй сподобається.
Йоу, Адель Екстрапопулос!
Давньогрецька красуня!
Радий зустрічі, сестро!
Чому ти виглядаєш ще краще наживо?
Не може бути, Сіріл Гейн! Сісі!
Французький Роккі Бальбоа.
З такими буферами.
Слухай, я поставив на тебе все. Через тебе я лишився голим, покидьку.
-Привіт. -Забудь.
Адель, послухай. У мене таке намічається. Ти мені подякуєш.
Говори з нормальної відстані.
Вибач. Я трохи…
Він аж тут.
Сестро, слухай. У мене мутки з «Ермесом».
-Так. -Ти знаєш, люксовий бренд.
Я хочу дістати сумки, які мають лише знаменитості.
Тому ти мене і цікавиш.
Я чув, що у тебе зараз складні часи з тими інді-фільмами.
Уявляю, як це важко.
Але ти могла б заробити бабла, 7-8 тисяч легких грошей.
Залежить, яку модель дістанеш.
«Гімалайський Крокодилячий Біркін» був би супер.
-Я зрозуміла. -Я тобі дах зірву.
Годі, мені вже голова болить.
Голова від тебе болить.
Сестричко, це лише справа…
«Сестричко»? Ми знайомі?
-Ти не пам'ятаєш? Канни 2017. -Ні.
Я був з Хуссом.
Ми були в гівно.
Я спитав, чи можеш нас провести, ти сказала так,
але була зайнята. Пам'ятаєш?
То ти не вперше домахуєшся до мене?
Я здаюся. Вона така дотепна.
Ти мені дуже подобаєшся. Що будеш пити?
-Цей з мене. Я заплачу. -Забудь.
Знеболювальне принеси. Від тебе голова тріщить.
Якесь сильні, добре? Якого біса? Скільки тобі років?
Що каже цей забутий ютубер?
Це не стендап. Розказуй свої жарти деінде.
Бро, ми були добрі до тебе, попри твої дурні жарти.
Прошу, звали. Ти нас дістаєш. З усією повагою.
Півень…
Хто? Я півень?
Так, чуваче. Май гідність. Позоришся. Досить вже.
Зажди. Бо якщо говорити про гідність, чекай.
Я щойно отримав повідомлення від Джона Джонса. Він найкращий!
Не пригадуєш це приниження? Тобі вітання.
#віддубасив #тупоголовий
Бро, годі!
Не лізь, Хакіме.
-Хочеш здохнути? -Попереджаю!
Усе гаразд. Я зроблю це. Я візьму роботу.
За п'ять тисяч.
У тебе вийде. Одягнися гарно. Ти справжній бро.
Я жартував про ютуб. Я підписаний.
Ти класно зіграв у «Хто тобі доктор». Витягнув те шоу.
Що він робить?
Йоу, бро!
-Чому він одягнений, як лох? -Все добре?
-Ні, не добре, Хакіме! -Чому? Що сталося?
Я казав гарно одягнутися.
Я і вдягнувся. Вінтажний «Мілан». Кларенс Зеєдорф.
Пофіг. Візьми мою куртку.
Мені холодно. Дякую, бро. Ти хороший хлопець.
-Можна залишити? -Побачимо.
-Хакіме, слухай. -Так.
-Все просто. -Я готовий.
-Це ваша п'ята річниця весілля. -Ні, шоста.
-Ти вирішив… -Скоро буде сьома.
-Ти вирішив підвищити ставки. -Ага.
Хочеш купити їй «Гімалайський Крокодилячий Біркін».
Ні, бро, я замовив їй спа.
Три зірки, усі її друзі. Хамам, догляд за шкірою.
Годі. Залиш жарти для сцени. Не в мене на роботі.
-Я жартую. Давай. -«Крокодилячий Біркін»
-Я не дурень. -Вона найдорожча.
Ясно. Я не ідіот. Можемо іти?
Я зробив кредитку на твоє ім'я.
Чудово!
Звісно чудово. Це справжня робота.
-Гаразд. -Ось, «Хакім Жемілі».
Ти написав «Ж», сученя.
Вони не дивитимуться.
Вони помітять, бро!
-Вони не тупі. Вони роблять це щодня. -Та не помітять. Код простий.
-Дивись на мене. -Ага.
1-2-3-4.
-Тисяча двісті тридцять чотири. -Годі, Хакіме!
-Чого ти кричиш? Я твоя дитина? -1-2-3-4. Навіщо ускладнюєш?
Я тут. Я прийшов!
-Це важливо для мене. -Не хвилюйся. Ходімо.
Тисяча двісті тридцять чотири.
-Клянуся, я піду геть! -Все, вибач. Моя помилка.
-Я зроблю це! -Добре.
Ти Хакім Джемілі, зірка бляха…
У Хакіма мініфутбол через 20 хвилин.
-Запізнюся — мене вб'ють. -Давай, бро.
Мене вбиває твоя стрижка. Тримай самокат.
-Хакіме. -Що?
-Зніми окуляри. -Я не побачу сумку.
Добре. Хоча б кепку.
Бро, я лисію. Це відстій.
Лисієш? Тоді залиш.
Випрями спину! Ось так.
Думай про Зеєдорфа!
Привіт, я Хакім Джемілі, впізнали?
Ось і він! Хтось отримає винагороду!
Швидше, я спізнююся. Дай п'ять кусків і все.
-Що це? -«Пікотін».
Я просив «Пікотін»чи «Біркін»?
Ця найдорожча у магазині.
Вона не може бути найдорожчою.
Не бачиш, що тебе обдурили? Скільки ти заплатив?
9,000 євро.
-Скільки? -9000.
Я просив «Буркіні». У них його не було.
-Що ти просив? -«Буркіні».
Буркіні? Ти придурок!
-Знімай піджак. -Що ти робиш?
Давай 4,000 і ми квити.
Пішов ти! Я нічого не дам! Ти втратив мої 9,000 євро.
-Хакіме, я вріжу тобі. -То ось як?
-Що ти робитимеш? -Ти мені не платиш?
-Відпусти, сученя. -Охороно!
-Відпусти. -Допоможіть!
-Виродок.
-Сучий син. -Геть!
-Іди! -Хакіме!
Хакіме, ти труп!
Чорт! Обманув якийсь старий глипало у шортах.
Хакіме Джемілі, побачиш, що я з тобою зроблю!
Припини, чорт забирай!
Твої мутки з «Ермесом» закінчилися. Кінець. Забудь.
-З твоєю дівчиною, може, це й на краще. -Як це на краще?
Я одразу казав не брехати їй.
Довірся мені. Піди до неї, розкажи всю правду.
Щоб ви могли почати спочатку.
Ти найкращий.
-Ну… -Ти носиш тільки підробки.
У тебе «Пафейк Філіп», клієнтів возиш у фейковому «Феррарі»…
Тихіше, клієнти…
І ти кажеш мені не брехати? Серйозно?
Глянь, що ти для неї зробив. Скільки ця сумка?
Тобто «скільки ця сумка»? Кажу тобі, я в дупі! На нулі!
Її б зворушили ці слова! Побачить, що ти її любиш.
Побачить, що я шарлатан!
Але Юссе, ти і є шарлатан!
Це мені й подобається. Тому ти такий смішний.
Чого б їй думати інакше?
Джордане, забирай собі. Я закінчив. До завтра.
-Пофіг. Як завжди. -Куди ти?
Спалю трохи бабла. Давно не був.
-У Бельвілі є клуб. -Типу…
Тебе пустять навіть після заборони грати?
Круто, скажи?
Звучить суперово.
-Погнали. -Оце моє рішення.
-От довбень. -Давай, Джордане!
Я припаркую тачки і до вас.
Будь тут зі своїми педо окулярами. Ще наврочиш нас.
Я всіх обдеру. Мені потрібні гроші.
Я забув, який твій «Феррарі» розбитий.
-Ваш хід, сер. -Так.
Чек.
Так само.
-Я скидаю. -Я підвищую 4,000.
Добре, я ставлю.
Я скидаю.
Вічно ти даєш мені сміття.
Роздай гарні карти. Що ти робиш?
-Це просто удача, сер. -«Це просто удача».
Грайте вже, хлопці.
Ваш хід, сер.
Ва-банк, поїхали.
-Я скидаю. -Скидаю.
Якась в'яла гра.
-Так, ставлю на його стек -Є.
Глянемо, що у тебе, Діамс.
У мене два Діама.
Давай, бро.
Не може бути…
Тобі торба.
Ти ж не серйозно?
Хлопці, грайте краще за нього. А то я всіх обіграю.
Ти типу смішна, так?
-Повернешся? -Не показуй свої кролячі зуби.
-Повернися, обіцяєш? -Я сказав, замовкни!
Твій дружок злий.
-Перепрошую. Як тебе звати? -Зулейха.
Ти італійка.
Скажи мені, Зулейхо, як тут можна взяти позику?
Ми не позичаємо, красунчику.
Ти не розумієш. Я всіх обіграю. Дай мені годину.
-І я поведу тебе на вечерю сьогодні. -Так? Куди?
Гадаю, ти любиш бурату.
-Схоже, ти щось поплутав. -Я розмовляю.
Він хоче позику.
Ти тут бос?
Хотів запитати, можете позичити трохи грошенят?
-Я витратив усе. -Гарний годинник.
Аякже. Це «Ролекс Дайтона».
-Дай приміряти. -Він коштує 30 штук.
-Позичте 20 штук… -Я спробую.
Я все одно поверну через годину. Якщо хочеш приміряти…
-Він з… -Забери руки.
-Це теляча шкіра. -Руки геть.
Я просто кажу.
-Пірс Броснан носив його у «Кулаку люті». -Пофіг.
Перепрошую?
Хіба ти не займався боксом у Брюсселі?
Ага. Точно, бро.
-Я так і подумав. -Але це в минулому.
Пам'ятаю, він вийшов і його вирубили.
Добре, що ти покинув.
А то ходив би, як фігурка з тетриса.
-Гарно. -Дай йому 10,000.
Ні, 10,000, ти здурів? Вінтажна «Дайтона».
-Зажди, бро. -Руки геть.
У світі їх 30. Серйозно. Хоча б 15 дай.
-Руки. -Вибач. Як його звати?
-Агов. -Метелик.
-Метелик! -Агов.
Бери або вали, боксере сраний.
-Але бро, це… -Ніякого «бро»!
Десятки досить, щоб відігратися…
-Домовились? -Так.
Забирайся.
Гарна пересадка волосся.
Але зробили гівняно, бро.
-Це імпланти? -Так.
Але треба зробити ззаду. Вони зробили один бік.
-Клянуся, ти такий потворний. -Реально?
Чесно. Потворний.
-Привіт, дякую. -Молодець, бро.
Удача повертається.
О, Легенда!
Горець. Треба відрізати йому голову.
Пас.
Чудово, флеш-дро. Так, це добре. Я виграю.
-Я пас. -Ти ніколи не ставиш?
-У мене нічого немає. -Підвищую 4,000.
Підвищую, 4000.
-Роблю ставку. -Прийнято.
-Я вийшов. -Пасую сюди.
Ми знову зустрілися.
Давай, діамантик для флешу.
І… проклятий клуб.
Чек.
-Чек. -Чек.
Бляха.
Що це з нею?
У цієї нещасної нічого немає. Гаразд, пограємо?
-Ва-банк. -5,200 і ва-банк.
Ага. «5,200 і ва-банк».
Хочеш вкрасти банк своїм невдалим флешем?
Добре, я роблю ставку. Подивимось. Показуйте карти.
Ось. Що тут в мене?
-У мене нічого. -Кажу, невдалий флеш.
Пара трійок виграє.
Чекай. Пара трійок? Флоп з пари трійок?
Я ставлю 5,000 і ти підтримуєш? Серйозно?
Чого рознився? Ти програв.
Вам це не дивно?
-Ти продовжуєш програвати. -Замовкни. Не говори зі мною.
Не бачиш, вона не вміє грати?
Це клуб новачків? Я граю в Лас-Вегасі.
-Ага. -Я граю в Лас-Вегасі.
-Видно. -А не цей стіл з…
-Чому ти заїкаєшся? Що таке? -Заспокойся.
Дурепа!
Ці камери відпад. Чітко, хлопці.
-Бери цю, бро. -Яку? Білий?
Так, білу.
-Чому ти смієшся? -Ти йолоп.
Це ти йолоп.
Не чіпай її, друже. Клянуся, ти відразу про це пошкодуєш.
Не хвилюйся. У мене особливе ставлення до змій.
Кажу тобі, ти довго не проживеш. Тримайся подалі.
-Що таке? -Той красунчик хоче добавки.
-Він уже все програв? -Так.
Послати його?
Здуріла? Він грає на повну, дай йому добавки.
Не хочеш заробити?
Сраний бомж. Потім поговоримо.
Пізніше. Я зараз працюю.
Та мені пофіг.
Сучий сину!
Годі сміятися, бро.
Що там? Дай глянути?
Та ну годі.
От безмозкий! Я сказав тобі не гратися зі змією.
-Ця змія небезпечна? -Ще б пак.
Заспокойся, отрути не має бути.
Так пече, бро.
Три гравці.
Та бляха. Знову гівняні карти.
-1,500. -Початкова ставка 1,500.
Твій хід.
Знаєте що. Я в дупі. Можна і…
Три тисячі.
Підвищую 3,000.
Гаразд. Тоді ва-банк.
Ставлю! Я ставлю, без проблем.
-Показуй свої гівняні карти. -Гівняні?
Хочеш побачити? АК-47!
Так? Що в тебе? Можна побачити твої картки?
Схавала! Вісім, шість.
Не дивно, тетере.
Рівер, будь ласка.
Так! Хто тепер нещасний?
Що я тобі казав? Бляха…
Стоп. Не чіпайте фішки.
Гатшот стріт.
«Гатшот стріт».
-Як це? -Ти не бачив карту?
Бідолага не вміє грати.
Іди до стійки. Ми потримаємо місце.
Досить вже.
У чому справа?
Ну ж бо. Говори з повагою.
Ти весь вечір тихенько граєш і кажеш мені що робити?
Спокійно, Хатіку.
Віддай мої фішки.
Заткнися.
Де повага? Ким ти себе вважаєш?
Забирайся. Не бачиш, ти не вмієш грати?
Я бляха… Тобі пощастило, що ти жінка.
Або що?
Або що? Або…
-Охороно! -Давай. Не лізь.
-Охороно! -Або влуплю у твій здоровий лоб!
-Давай. Не тонка кишка? -Я не б'ю жінок.
Вилупок!
Я програв 4 ребаї. Що ти хочеш?
-Тримайся подалі. -Слухай мене.
Заку! Забираємося!
Ким ти себе вважаєш? Ти у мами?
Закрийся!
Ану іди сюди!
Клич Метелика!
Камео! Клич Метелика!
Швидше!
Метелику!
-Ти не поважаєш! -Що таке?
-Там повний розгром! -Тихо. Бери пушку!
Той засранець сильний.
Заспокойся. Відійди. Я сказав, не підходь ближче!
Слухай, віддай годинник. Віддай, і я піду звідси.
Цей мотлох? Я віддам тобі. Розслабся, невдахо.
Годинник хотів вкрасти, виродку?
-Я нічого не робив! -Ти не підеш!
-Я цілий. -Нагнися.
Швидше, Заку.
По тачку. Заводь «Феррарі»!
Теж хочеш? Іди сюди.
-Годі! Вони лише покупці! -Я просто стрінги прала.
Юссе, швидше! Що ти робиш?
-Залазь! -Рушай!
Мікелю, прокидайся.
Вставай. Ми вже запізнилися.
-Га? -Міко!
-Що з тобою сталося? -Що сталося?
Що це таке?
Вчора на вулиці напали на дівчину. Ти мене знаєш.
Я хотів бути героєм.
Сам напросився.
-Де сумка? Не можу знайти. -Під ліжком дивилася?
Я не бачу. Де вона?
Взагалі-то, її немає.
Але я обіцяю, що 2000%, що наступного тижня.
-Повірити не можу. Нічого немає? -Так, я щойно сказав.
-Але що я скажу мамі? -Що?
Не варто було на тебе розраховувати!
Звісно. Яка я дурна. З тобою завжди те саме!
Досить, припини! У мене голова болить.
-Я щойно прокинувся! -Серйозно? Ти злишся?
Думаєш, я хочу приниження?
Я винен, що магазин змінив правила?
Через виродків, які торгують сумками!
Ти не знаєш мого брата. Він знову мені влаштує.
Ні, кохана. Не хвилюйся. Переді мною не буде.
З його саксофонним лицем.
Наступного тижня точно буде?
Так, точно.
Я тепер почуваюся патологічним брехуном.
І думаю, ти дещо не розумієш.
Її доставлять з Лос-Анджелеса.
Вона мала бути для Кардаш'ян.
Це божевілля. Навіть не знаю, як я її отримав.
-Це правда? -Годі перепитувати.
Звісно правда.
Припини.
Але ти маєш рацію. Ходімо в «Ермес».
Купимо звичайну сумочку.
Краще гівняну, ніж прийти з порожніми руками.
-Повір мені. -Нічого.
-Ну. Годі. -Ми почекаємо сумочку Кардаш'янів.
-Чекатимемо тиждень? -Я сказала ні.
-Не хочеш гівняну? -Ні!
Гаразд, кохана.
Ти вирішуєш. Дай цьом.
-Шалом! -Яелі!
Ось вони.
-Можна взяти? -Квіти для неї.
-Ти не розумієш. -Що це на ньому?
Вони для Шерон.
Вони для Шерон. Відпусти.
Вибач, квіти для тебе, Шерон.
-Привіт, Еріку? -Привіт, люба.
-Ти прекрасна. -Дякую.
Як завжди, бездоганно.
Дякую, Мікелю.
Еріку, стильний юнак.
Я вже помив руки.
Якщо вони вже чисті, тоді…
Уліссе, як справи, плейбою?
Ти король. Кажу тобі.
Вибачте за запізнення. У нас труба лопнула. Таке було.
Звісно. Це пояснює синяк?
Ні, взагалі-то це…
Знаєш що? Він врятував дівчину.
Зрозуміло. Дідько.
Не треба було згадувати, але дякую.
Сідай, Бетмене. Єдине, що ми рятуємо, це наш апетит.
-Почнемо. -Так, сер.
Їй було вісім років.
-Гарний «Патек». -Так. Класний концепт.
Ти завжди знаєш час, ніколи не спізнюєшся на обід.
Гарний жарт.
Це редиска?
Не дуже.
Смажений морський окунь з шафрановим соусом
і хрусткими овочами з зеленим анісом.
-Смачного. -Дякуємо.
Я доїм. Обожнюю соус.
Ти мене засмучуєш.
Ти віриш ЗМІ, але майбутнє за криптовалютами.
Інвестуй в золото, нерухомість, що завгодно, але крипта — це пшик.
Так. Це пшик. Слухай, воно вже йде на спад…
Саме тому треба інвестувати. Я тобі кажу.
Пам'ятаєш мого друга з вусами?
-У нього в крипті твій 4-кратний капітал. -Хочеш «Урус»?
-Так. -Тоді досить про крипту.
Припиніть, обоє.
Ви тільки про гроші говорите.
-Ким нас вважатиме Мікель? -Ну, євреями.
Знаєте…
Він завжди жартує. Це смішно.
Чесно кажучи, це правда.
Ми любимо гроші. Принаймні я люблю.
Знаєш, що п'єш з чаші для пальців?
Знаю, так. Це давня марокканська традиція. Сефардів.
В Атлантичних горах. Біля Мекнеса.
Вона має занурити пальці, але ми зробимо це пізніше.
З днем народження, Шерон.
Ле Хайм.
Ні.
З днем народження
З днем народження, Шерон.
Що сталося, доню?
Мамо, мені дуже шкода.
Ми з Мікелем придумали чудовий подарунок. Так?
Так, правда.
Але на його роботі були проблеми з шахрайством.
Отримаємо наступного тижня.
-Вибач. Ми старалися. -Не плач.
-Ні. -Яелі…
Не плач так.
Яель!
Це традиція сефардів з Атлантичних гір,
приходити без нічого на день народження матері.
Зовсім ні. Це не традиція. Насправді…
Шерон, ось правда, я поясню.
-Все просто. -Акцент повернувся.
У головному офісі дефіцит шкіри крокодила.
З новими екологічними нормами Ґрета Тунберг створила хаос.
І крокодили з Еверглейдсу трохи…
Ми почули, досить.
-Ні, я закінчу. -Ні, досить.
-Ми втомилися від твоїх стереотипів. -Що?
Кажу, ми почули.
Я не дозволю тобі зіпсувати день народження моєї дружини.
Дійсно, Еріку, вибач. Я трохи постарався з акцентом.
-Смішно тобі? Забирайся з мого дому. -Патрік Абітбол…
-Еріку, заспокойся. -Ні!
Так, заспокойся.
Я не для того підкорив індустрію з глини,
щоб мене принижував йолоп.
-Ходімо, Міко, ми йдемо. -Чекай…
Ми ще не куштували торт.
Виглядає смачно. Золоте листя їстівне?
-Я б спробував… -Хочеш спробувати?
-Зараз ти спробуєш… -Любий, годі!
-Ти з глузду з'їхав. -Ні!
12 років айкідо стануть в пригоді. Вставай, Бетмене.
-Вставай, кажу. -Еріку.
-Вставай! -Обережно!
-Ти вдарив мене. -Вставай.
-Годі вже! -Міко!
Тільки не волосся!
Виклич лікаря. Цей козел зламав мені куприк.
Звідси схоже на кольки. Уліссе, обід цього тижня?
Ні! Який обід? Ти зламав дупу моєму татові.
Еріку, вибач. Мені дуже шкода.
Я знаю хорошого остеопата в 16-му. Д-р Бенсусан.
Геть, вилупку!
Яель, скільки мені повторювати?
Думаєш, я брехун? Це традиція сефардів.
-Я не міг такого вигадати! -Все.
Знаєш що? Подзвонимо бабусі. Вона пояснить.
У горах поганий зв'язок, але спробуємо.
-Який у неї номер? -Міко!
Ти гарний і смішний. Але це твій останній шанс.
Будь чесним і ми підемо далі,
або продовжуй брехати і це кінець!
Коли ти кажеш, що кохаєш мене, ти серйозно?
Щоб я зрозумів!
Ти змушуєш мене сказати правду, щоб почати все заново.
-Так? -Так, саме це я і роблю.
Гаразд.
-Добре? -Добре. Я скажу тобі правду.
Пам'ятаєш, я казав про торговців сумками «Ермес»?
Тих падлюк?
Так.
Ті падлюки… Це я.
-Я живу з цього чотири роки. -Додатково до зарплати в «Ермесі»?
Ні.
Ти не зрозуміла, люба. Я не працюю в «Ермесі».
Я шукаю VIP-персон, вони купують сумки,
а потім продаю їх вчетверо дорожче лохам.
Це моя робота.
Ти брехав мені з самого початку.
Зовсім ні. Тобто, так, трохи…
Але Яель, тепер твоя черга бути чесною.
Якби я сказав тобі одразу, ти б дозволила мені зайти?
Я до тебе говорю. Скажи правду.
-Так. -Ні. Ти теж брешеш. Не може бути!
Годі, бляха. Ти маєш дещо зрозуміти.
Відколи ми зійшлися, я дупу рву, щоб жити як ти. Ясно?
Твоєму брату 20, а в нього годинник за 30 штук!
Куди мені братися?
Хто казав: «Ти маєш заробляти, ти всіх засмучуєш»?
Не я!
Тож, коли ти прийшла до мене, така мила, і попросила дістати
твоїй багатій мамі крокодилячий «Біркін», коли його міг купити твій вітчим…
До речі, він хоче тебе трахнути.
Послухай себе! Огидно!
Ні, я люблю твою маму, я не це мав на увазі.
То що я робив учора? Я пішов і програв все у покер.
Там була професіоналка з величезним лобом. Можеш повірити?
-Я нічому не вірю! -Це правда!
Клянуся, здоровий лоб! Я через неї годинник втратив.
У Бориса немає?
Ні, звісно у нього немає!
Я зробив усе, щоб його повернути. Бився з усім казино.
Тому я повернувся весь побитий. От і все.
Ти не врятував дівчинку?
Ні, це теж байка.
Яка ж я дурепа!
Звісно ні, люба. Не кажи так. Ти ходила до школи моди.
Це все? Я все знаю?
Орендна плата не 16,000 євро.
Платиш тільки ти.
А скільки вона?
Шість, але кого це хвилює? Яель, будь ласка, зрозумій.
Ми не з одного світу, ясно?
Я не народився зі срібною ложкою в роті.
Моя ложка була з правцем.
У дитинстві я не їв печиво.
Я їв листя з дерев на маленькому шматочку хліба.
Я маю сміятися з твоїх тупих жартів?
Вибач, люба. Не треба було.
-Ти закінчив чи є ще щось? -Я перестану, вибач.
Мабуть, на сьогодні досить?
Якщо хочеш останній шанс, розкажи мені все, Мікелю.
Мене звати не Мікель. Досить.
-Що це? -Моє справжнє ім'я Юссеф Буазізі.
-Буазі що? -Зізі.
Зізі, чорт забирай.
Чекай, то ти не… Ти…
Що? Араб?
Ти це хочеш сказати? Я араб? Ти расистка?
-У цьому справа? -Ні.
-Ти расистка? Тебе питаю! -Ти не казав. Я не знала.
Вибач, кохана. Нічого.
Я не хочу тебе засмучувати. Ти налякала мене.
Я не міг змиритися, що ти расистка.
Вибач, люба. Сідай сюди.
Ще одне. Це не мої справжні очі. Це лінзи.
Я б їх вийняв, але не маю розчину.
Чорт, як приємно.
Таке полегшення.
Зак мав рацію. Треба було послухати того покидька.
Знаєш, що ми зробимо?
Почнемо спочатку.
Візьмемо яхту.
Станемо дикунами. Так?
У нас будуть діти. Натанаїл, Мухаммед, як захочеш.
Мені вже байдуже.
-Дай цьом. -Не чіпай мене, монстре.
Що ти маєш на увазі? Що таке?
Я зробив, що ти просила. Я сказав правду!
Люба, 10 хвилин тому ти сказала, що любиш мене.
А як же почати заново?
Крихітко!
Яель, чекай. Що таке? Це тому, що я лисію?
Це тому, що я лисію?
Послухай, кохана. Це спадкове.
-Навіть моя мама лисіла. -Відпусти або я викличу поліцію!
Не дзвони в поліцію. Я на обліку. Дідько, Яель!
Я пробував пересадку, але не прийнялося!
Я їздив до Туреччини 14 разів! Та бляха!
Що ти накоїв, виродку?
Я хочу волосся.
Я в дупі. Без перуки я схожий на Бутефліка.
Заку, заціни дівчат.
-Твій типаж, так? -Повненькі.
Так, тобі подобаються пухкі дівчата. Це твоя фішка.
Так. Але тому, що це легко.
У них низькі стандарти. Мені подобається. Що таке?
-Що ти хочеш? -Шот.
-Текілу. -Добре.
Там хтось є. Дивися.
Ти в нормі?
-А ти? -Так.
-Знищила моє життя і питаєш чи я в нормі. -Це лише кілька шотів.
Мені чхати на шоти.
Я про покер.
Бро, ти хотів грати і програв.
Мій золотий гусак.
Вставай, така пісня.
Ну, відпусти мене! Що будеш робити?
-Думаєш, ти тут одна? -Що ти робитимеш?
Хапай куртку.
-Буду тут. Мені тут добре. -Рухай дупою.
Ти не здихаєшся мене.
Давай.
Ну ж бо, дурна зарядка.
У тебе неймовірне тіло.
Але дупа так собі.
Цей прес. Порухай м'язами, я сфоткаю.
-Поклади телефон. -Це для близьких друзів.
Твої друзі не мої. Ясно?
Добре.
Вчора ти був веселіший.
І трохи п'янішим. Може, тому.
Чорт, як тебе звати?
Мене звати Тьяго.
Та ну, тебе звати Тьяго?
Так, і що?
Ти не схожий на португальця.
-Бо я не португалець. Я бразилець. -В бразильця ще можна повірити.
А ти? Пам'ятаєш моє ім'я?
Ні.
-Ти не спитаєш? -Звісно, як тебе звати?
Стефані.
Справжнє ім'я принцеси. З маленьким пуком верху.
Я приготую тобі сніданок. Ти любиш солоне чи солодке зранку?
Ні, дякую. Телефон зарядиться і я викличу таксі.
-Уже йдеш? -Я маю бути на роботі за годину.
-До речі, чим ти займаєшся? -Навіщо всі ці питання?
Я привела хлопця додому, трахала його всю ніч, хочу знати хто він.
Ти мене трахала?
Закладаюся, ти модель білизни.
Що ти мелеш. Я працюю з 9 до 5.
Що б це не було, «з 9 до 5».
Я працюю з 9 до 5 в піар-компанії. Це щось значить?
Так. Це означає гівняне життя.
-Так? А ти що робиш? -Поки нічого. Я на виплатах.
То ти паразитка. Злиняла з системи і читаєш мені моралі?
Мене дещо бентежить.
Хіба не ти класно грала в покер? І живеш у цій смердючій квартирі?
Я триматиму язика за зубами, щоб не втрапити в халепу.
-Замовкни. Мені чхати. -Чому ти такий злий?
Я щойно прокинувся. Голова болить. Ти сиплеш мене питаннями.
Ти дихаєш на мене. Не ображайся, але ти смердиш.
Щось питаю, а ти типу загадкова!
По-перше, у мене гнилий зуб, тому з рота смердить.
-Якщо розкажу, подумаєш, що я хвалюся. -Цього не буде.
-Ти не знаєш, з ким говориш. -Схоже, маю уявлення.
Ти хоч знаєш, що таке крипта?
Що…
Оте шахрайство?
Те шахрайство зробить мене мільйонеркою.
-Авжеж. Ти типу мільйонерка. -Я не казала, що вже. Я кажу, скоро.
Верещу!
Геть. Бери свої речі. Сідай на «Убер» і вали.
-Пробач. Чекай, заспокойтеся. -Звалюй.
Стефані, розслабся. Ти наче вважаєш мене йолопом.
-Не сказати, що ти геній. -Я не можу думати з пустим шлунком.
Ти хіба не пропонувала
сніданок?
Скажу тобі от що. Я прикидаюся пофігісткою, але люблю балакати.
Зачекай, Стефо, перш ніж чогось торкатися.
-Так? -Помий руки, будь ласка.
Не люблю їжу з піском вранці, розумієш?
Я серйозно. Ти щойно дупу витирала.
-Гаразд, чуваче. -З милом мий.
Історія така.
У мене був хлопець, який шарив крипту ще до всіх.
-Ага. -Він інвестував, коли воно було копійки.
Чувак заробив шалені гроші.
І перед тим, як кинути мене, накупив купу Фекатронів.
-Чого? -Фекатрони. Це назва валюти.
Вимовляється з американським акцентом.
Французькою звучить дивно.
Точно.
Звідки твій колишній знав, що воно злетить?
Проблема крипти в тому, що її енергозатратно майнити.
Так, я знаю.
А цю можна отримати за меншу кількість потужності, ніж інші.
-Ясно. -Екологічніше.
Ага.
Чому кажеш «ага», якщо нічого не розумієш?
Так очевидно?
«Ага. Ясно».
-Але… -Ти маєш це знати.
Усі в пошуках наступного біткоїна.
І «Ефкатрон» — наступний біткоїн.
-Власне. -Ага, я зрозумів.
То яка його вартість?
Одного Фекатрону? 2500. Але це фігня. Він росте.
2500?
І скільки їх в тебе? Крім того, що ти спустила в унітазі?
-Це було огидно. Якщо чесно. -Без цього, у мене 546.
І я не погоджуюсь. Гарненька какулька була.
Чекай, замовкни.
-У тебе 1,3 мільйона? -Бляха, тямиш в математиці.
Так, у мене не лише пласка дупа.
Я жартувала про твою дупу.
-Я б хотіла мати таку ж. -Так?
Так. Давай. Іди сюди.
Зачекай. Стефо.
Це як домагання.
Може, поговоримо ще трохи? Познайомимося.
Ні.
Гаразд.
Тримай язика за зубами, ясно?
Та кому я розкажу?
Я не маю друзів.
Немає друзів.
Ні, чекай. Так? Одразу?
Це один спосіб познайомитися.
-Чому Метелик хоче мене бачити? -Не знаю.
Він нічого не казав?
-Знаєш, що ти зробив? -Нічого. Про що ти?
Сам йому це поясниш.
Метелику! Як справи, братан?
Хотів мене бачити? Швидше, я маю забрати дитину з садочка.
Серйозно, я запізнююся.
Чому такий похмурий, Метелику?
-Ти прийшов в мій клуб обманювати? -Що?
-Про що це ти, Метелику? -Досить цих дурниць!
У нас на камері є твій обман зі смердючою дівкою.
Та, що патякала всю ніч.
Метелику, вони морочать тобі голову!
Метелику, це я! Усе, що ми пережили?
-Ти приходив до мене їсти. -Замовкни!
Метелику, брате.
Я чотири роки працюю на тебе.
Я годую двох дітей. Думаєш, я зміг би?
Не знаю, чи зміг би ти.
Більше не будеш. Гарантую.
Так, я обдурив, і що? Відпусти мене!
Що ти робитимеш?
Розмахуєш своїм ножем-метеликом!
Думаєш, налякав?
З козлячою мордою! Що ти робитимеш?
Ти знаєш, хто я? Знаєш, хто мене прикриває?
Усі хлопці з Траппу…
Глянь на мене. Дивися перед смертю.
А тепер налякав, га?
З моєю козлячою мордою!
Бляха, Метелику…
Ти як скалка в дупі.
Навіщо ти всіх дірявиш? Думаєш, це сир?
Він був зневажливим.
Бо сказав про козлячу морду?
Клянуся, у тебе козляча морда.
Теж туди? Кузин чи ні, мені начхати!
Звали, прошу. Одного дня ти заріжеш мене цим дурним ножем, який не контролюєш.
Я закоханий в його сестру.
Ми бачимося наступного тижня. Що я скажу?
Мене не обходить твоє життя.
Звісно, не обходить. Ти не прибираєш безлад!
І в цього бродяги смердять ноги!
Я мала йти на олімпійську боротьбу.
Ага. А я відсмоктав Чаку Норрісу.
-Ти схожа на нього. -Придурок.
Так, я була кваліфікована і все таке.
Та мене звинуватили в допінгу через синдром полікістозних яєчників.
Що?
У мене забагато тестостерону.
І коли вони побачили, що я чиста, все одно попросили приймати гормони.
-Щоб бути на одному рівні з усіма. -Виродки.
Присягаюся. Я все кинула.
Розумію. Не хотіла втратити бороду.
Чому я тобі говорю? Ти нічого не знаєш.
Я нічого не знаю?
Я був чемпіоном Англії з боксу у 2010.
-Так? Де твій пояс? -Ті козли забрали його назад.
Вони перевірили кров
і знайшли стероїди, метамфетамін, кленбутерол…
Так?А ти нічого не приймав?
Звісно приймав. Я був під кайфом.
-Це пояснює твої крихітні яйця. -Що?
Між нами, тобі пощастило.
Ти міг і волосся втратити. Це було б жахливо.
Де контролер? Пограємо трохи.
Та ну, ця гра — відстій.
Ні, ти відстій. Я б тебе відгамселила.
Та що ти? Своїми руками-сосисками? Дай покурю.
Чорт, не можеш зробити хук.
Я навчу тебе бити.
-Так? -На ноги, Бібендуме. Вставай.
Стефані, я Жан-Клод. Впізнаєш мене? Ти мені дуже подобаєшся.
Я навчу тебе секрету ударів. Уся справа в перенесенні ваги тіла.
Переніс: Мбаппе, тіло: груди.
Мбаппе хоче стискати твої груди. Будь уважною.
Смішно.
Так? Не смійся, мене бісить. Я тебе ліктем.
-Розправ плечі. -Так.
Одне вперед. Вперед.
Ось так.
Це хук. Ти мені влупила, клянуся.
Моя черга. Чаку Норрісе, готовий?
Звісно, я тебе відгамселю, невдахо.
Стефо, надто тиснеш. Зачекай.
Припини! Стій, ти мені руку зламаєш.
Стоп!
-Вибирайся! -Як? Чорт! Навчи мене!
Тягни мої ноги вгору. Давай. Тоді на мене.
Прибацана.
-Ти мене збуджуєш. -Що?
-Бійцівська хватка. -Так? Мені подобається.
Сильна кицька. Вона йшла на Олімпіаду?
Отримала золоту медаль.
Мій член і бронзи не отримав. Чекай.
-Не стискай сильно. Розслабся. -Так?
-Не дуже гарне обличчя. -Так?
Але нічого.
-Що ти робиш? -Замовкни.
-Ти моя шлюха. -Я твоя шлюха.
-Пішов би на трасу для мене? -Дужче.
-Завжди сильніше. -Дві секунди.
-Що таке? -Зніми футболку.
Тупак витріщається на мене, наче хоче пристрелити.
-Добре. -Швидше.
Чорт, у тебе великі антени.
Ловить канали?
-Заткнися. -Чекай.
Зачекай.
Так. Легше.
Що з обличчям? Тобі бридко?
Ні, справа не в тобі.
Я намагаюся думати про бридке. Така техніка.
Так?
Яке бридке? Це мене заведе.
-Ні, не заведе. -Ще і як.
-Люба, повір. -Це мене заведе. Скажи!
-Любиш брудно? -Обожнюю.
Любиш, коли вульгарно? Точно?
Я хтива, давай, скажи.
-Хочеш почути? -Так!
Я думаю, як бісів Ерік Земмур сре мені на груди!
Це точно не збуджує!
Тільки не волосся! Давай, так.
Давай, швиденько. Рухай булками, бо…
Чорт, я вже спізнився.
-Тобі в який бік? -Туди.
Мені в протилежний бік. Облом. Так, дай цьом.
Ти подзвониш?
Я по коліна в річних аудитах, тож досить зайнятий. Але на зв'язку.
-Добре. -Так.
Я забув важливий файл.
Я маю бігти, я спізнююся. Оце тобі офісне життя.
-Так, точно. -Точно.
-Що з нею? -Перемотай.
Який удар головою! У стилі Зідана!
Клянуся, виродок не вміє битися.
Ми тут найбільші сучки Парижа, а ви смієтеся?
-Клоун, що тебе побив, досі на волі. -Знайдемо.
Чорта ти знайдеш.
Киньте тіло круп'є в кислоту, поки я вас не кинув.
Ворушіться!
Спокійно, бро.
Цеглино, знайди ту сучку, з якою він дурив.
Я їм покажу.
Добре, кузине. Я піду.
Пікассо, ти ходив до лікаря, якого я радив?
Ні, але все гаразд.
Це вже не рука, а вафля.
Брате, чесно, ти класний.
Але з таким лицем, ти маєш платити за секс.
І з цією довбаною інфляцією…
Це важко, чесно.
Як дрочитимеш, якщо втратиш руку?
Прийдеш з синіми яйцями і будеш кидатися на дивани, як під час тічки.
Посадимо тебе в клітку. Це не життя.
Метелик сказав, що змія не отруйна.
Тоді пішов ти зі своїми вафлями. Якого біса, бро!
Чесно, я не знаю, як мій кузен наймає таких ідіотів.
-Тобто я не можу складати купони? -Ви не можете, мем. І все.
«І все»? Твій тато бос? Мені бракує.
-Мем, будь ласка, люди в черзі. -Забирай це.
-Ну ж бо, Стефо. -І це, я не хочу. Ось.
Заберіть заморожені продукти, бо мені доведеться викинути.
То чому не віддаси мені, курко?
-Слідкуй що кажеш. Я тобі не подруга. -І ніколи не будеш.
Замовкни. Тут літні люди.
Хочеш заплатити?
-Я дам тобі ляпаса. -Що зробиш?
-Я заплачу. -Ти відбита.
-Що ти зробиш? -Заспокойся.
Послухай татка!
Вона неконтрольована.
-Рота закрий. -…купує цілий авіаносець! Вали!
-Давай, досить. -Он воно як?
Це місце було іншим! Ось яке зараз людство?
-Відпусти мене. -Що ти хочеш? Не чіпай її!
-Досить. Забирайтеся! -Пішли.
-Стефо, я чогось не розумію. -Що таке?
Чому не переведеш крипту на продукти?
Довше чекаю — більше ростуть гроші. Елементарна математика.
Але принаймні ми не билися б з охороною.
Бро, ти не бачиш? Мені байдуже, що люди про мене думають!
Я бачу, не хвилюйся,
я живу простим життям 25 років, можу продовжувати.
А може ти мелеш дурниці.
Що ти сказав?
Стефо, ти кажеш, що мільйонерка, але сваришся з касиром через купони.
Трохи дивно, правда?
Що це за стереотип?
Мільйонеру не буває важко з покупками?
Ні.
-Елементарна математика. -Пофіг.
Мені не треба твоя віра, жаль чи поради.
-Па! -Чекай, Стефо.
Не говори до мене!
-Візьми хоча б троянди. -Іди до біса.
З тими гидкими вусами.
-У тебе такі самі, до речі. -Завали.
Чорт забирай.
Це нагорі. Давай.
Та ну.
Там. Давай.
Бляха.
Цвітна капуста.
Тепер ти довбана павучиха?
Я спіймаю твій зад з іншого боку. Ходімо.
Пане, благаю вас!
Пане, я благаю вас, відкрийте вікно. Будь ласка.
Пане, я помру! Бляха, прокиньтеся! Відчиніть вікно.
Твою наліво.
Ні!
Не дивно, що тут смердить.
Чорт.
Привіт, Юссефе. Вибач, що розбудила о шостій вечора в четвер.
Це через те, що я був на багатьох співбесідах.
-Який день. Не думай, що я розклеївся. -Мені чхати.
Справді?
Я прийшла забрати речі і віддати ключ.
Ось. Спи далі.
-Чекай. -Що?
Не знаю. Від тебе нічого не чути.
У нас все було добре. Нічого не хочеш сказати?
Так, хочу.
Мій тато більше не платить оренду,
якщо хочеш залишитися, плати сам.
Знаєш, твій батько правий.
Мені остогидло це місце.
Вчора в басейні трахалися два дияволи.
-Досить твоєї маячні. -Ти ж любиш мою маячню.
Так. Тепер, я думаю, це твоя єдина якість. Відпусти мене.
Скажи, твоє життя без мене відстій.
Скажи, я знаю, що ти нещасна.
Я дійсно іноді сумую за тобою.
Але мені набагато краще.
-Як коли я кинула курити. -То ти тепер жартуєш?
-Так, змінилася. -Я теж, крихітко.
Я вже інша людина.
Знаєш, мені буде важко комусь довіряти.
Тому ти маєш лишитися зі мною. Ти приречена.
Ми одружимося. Усе стане краще.
Знаєш, Юссефе,
це хоч твоє справжнє ім'я?
Повір, це я не вибирав.
Якби ти мені не брехав, я б могла тебе любити.
Крихітко, що ти таке кажеш? Я завжди тебе любив.
Хіба не бачиш, я не можу спати вночі?
Співбесід не було, це ще одна брехня.
Яель, послухай.
Клянуся мамою, більше ніколи не брехатиму.
Ти до біса гарна, коли плачеш.
Стривай, у тебе кізяк. Ось.
Ти мене кохаєш?
Тьяго?
Хто такий Тьяго?
Тьяго? Мій новий сусід.
Він запросив нову прибиральницю. Тому такий безлад.
Хвилинку. Тьяго?
Тьяго, бро?
Він крутий. Пише хіп-хоп.
-Все, прощай. -Чекай. Тьяго!
Відпусти мене!
Тьяго? Чекай, я вас познайомлю. Він дуже милий.
Зачекай, Яель, заради…
-Крихітко, чекай… -Щасти тобі.
Стефані, можеш прибрати ванну? Там брудно. Усюди какашки.
За що я тобі плачу? Люба, ти куди?
-Годі! -Усі брешуть! Чому мене звинувачують?
-Ти просто невдаха! -Побачиш, коли я проїду на «Мазераті»!
Спершу заплати за оренду!
Оренда — це дрібниця. У мене є Тьяго.
Ми ділимо 50 на 50.
Хто ти така, щоб приходити без запрошення?
Що за хрінь про прибиральницю?
Моя колишня хотіла помиритися.
Що я мав казати? «Це Стеф, дівка, з якою я трахався весь день»?
Бачила, вона пішла в сльозах? Я не мудак.
Міг вигадати щось інше.
Я мав щось вигадати. Ти смішна. Я зрозумів. Все тільки про тебе.
Тьяго, вибач. Я цілий день гортала соцмережі
і читала різну маячню.
Що ти читала?
Дівчина з Пуатьє, хлопці почули, що в неї крипти на 30 тисяч,
прийшли до неї, прив'язали до стільця і зґвалтували!
Тепер у мене параноя. Наче хтось стежить за мною.
Годі, Стефо. У тебе 27 підписників.
-Все добре. Заспокойся. -Треба.
Ти вся червона. Виглядаєш, як чортеня.
Можеш трохи потримати мою флешку?
Усі Фекатрони в цьому сраному черепі?
Так, якщо загублю, вони зникнуть. Назавжди.
Стривай, Стефо. Те, що ти просиш, це величезна відповідальність.
Я не дам тобі секретний код.
Чому ні?
Щоб якщо тебе спіймають, ми не облажалися.
Ну, «облажаємся», «не облажаємся»…
Не хочу, щоб мене побили в Пуатьє.
Якщо все буде добре до продажу Фекатронів…
-Так, друже. -…я дам тобі…
-…чверть моїх токенів. -Не впевнений, що розчув.
Ти сказала чверть чи треть?
-Третину? -Ні, ти загнув.
Я перегинаю? Уяви ситуацію.
Просто уяви.
Досить, це крипта Стефи!
Я не причетний! Навіть не знаю, що це за череп! Не в дупу…
Добре, беріть все.
-Варто третини? Домовилися? -Не третини. Забудь.
Он як? То їдь назад і не вплутуй мене у свою фігню з Пуату.
Добре.
Гаразд, яка ж ти дріб'язкова.
Чесно. Покажи руки? Справжня клешня краба. Ти така жадібна.
Тоді бери!
-Тоді третина. -Це ти жадібний.
Яка різниця? Ми говоримо про чверть, третину, половину, півлітра.
-Що твоє, то й моє. -Так.
Ми не матеріалістичні. Так, крабику?
Обережно, не поріж клешнями.
Щойно я отримаю свою частку,
я сплачу борги, інвестую в нерухомість,
їздитиму на «Роллс Фантом» і матиму 4 дітей з Яель.
Чотири бешкетники! Побачиш.
Одна флешка і ти вважаєш себе мільйонером?
А чому ні?
Чому ні? Чому б не віддати третину свого статку якомусь типу? Для чого?
Стежити за криптовалютою? У цьому є сенс.
Що з тобою? Чого ти хочеш?
Юссе! Коли ми познайомилися, ти трахав найгарячіших дівчат!
Тепер тебе дурить алкоголічка.
Алкоголічка. І що?
Ти знаєш її життя? Замовкни, невдахо.
Реально, я дивився крипту. Зробив кілька додаткових інвестицій…
-Ось він, цей сучий син. -Фекатрон класний.
Ціна зростає.
-Так? Заздриш тепер… -Агов.
Що ти робиш?
Чорт!
-Іди сюди! -Відпусти його!
Швидше, вставай.
Відійди!
Чекай!
Припиніть.
Не рухайся.
Заряди йому.
-Метелику… -Тут немає Метелика.
Вставай на ноги.
Ти огидний.
Послухай мене.
Клянуся, я все віддам, бро.
Думаєш, влаштуєш безлад, а коли ми тебе зловимо, просто відплатиш?
-Я тебе дещо запитаю. -Що запитаєш?
Тобі відрізати язика чи член?
Толку з мого язика без члена?
Зніми йому штани.
-Чекай, Метелику! -Не рухайся!
Я дам тобі 50,000 за три місяці.
Скинь штани!
Добре, 100,000. Чекай, прошу. Я віддам тобі, клянуся мамою.
-Є класна угода! -300 тисяч.
У тебе десять днів, лисе чмо.
-Ідеально, бро. Дякую. -Тепер вали.
300,000 — це багато, але я знайду.
У мене є божевільний план. Ти заціниш. Глянь на мене.
Якщо за десять днів у тебе не буде грошей,
я сам собі відріжу член. Я навіть з'їм його з тобою.
Шуруй зі своїми дивними пенісовими махінаціями. Іди, сраний лузер.
Метелику, можна
мені волосся, будь ласка?
Дякую, бро.
Моє волосся.
Ти хороша людина.
Гей, бро.
Ти справді збираєшся їсти його член?
От дурник…
Як моє реберце?
Добре, а ти, друзяко?
Скажи мені. Мої синці помітні?
-Так, і то сильно. -Так?
Що сталося?
Спаринг із Сірілом Гейном.
Між нами, я впорався.
Скоріше тебе впорали, так?
Правда. Мені треба на роботу.
Я зрозуміла. Я піду.
Ні, що ти робиш? Тримай свої ручки в теплі.
-Серйозно? -Так.
Щасти на роботі.
Дай хтивий цьом.
-Що ти робиш? -У нас же є час?
Ні. У мене презентація за 5 хвилин.
Я не можу, Стефо…
Але ввечері я згорну тебе навпіл.
-Чудово. -Так.
-Я буду твоїм папірцем. -Я поріжу тебе на шматочки.
Але бро, чому ти далі брешеш? Це божевілля.
Вона була там, коли ти бився з усім казино. Хіба ні?
І що? Серйозно? Цей годинник?
Поговори з нею. Вона виведе частину крипти.
Віддай Метелику, кінець історії.
Ти робиш ту ж хрінь, що з колишньою.
Ти не бачиш, що це ти штовхаєш мене на це?
-Справді? -Я засвоїв урок.
-Не схоже. -Життя просте, брате.
Коли починаєш брехати, ніколи не можна казати правду. Ось і все.
-Он який урок ти засвоїв? -Гаразд.
Що відбувається щоразу, коли я тебе слухаю?
Усе стає гірше, бро. Я схожий на циклопа.
-То це моя вина? -Звісно твоя! Чия ще?
-Неймовірно. -Тримай свої гівняні ідеї при собі.
У мене є план, не хвилюйся. Я вдаю, що працюю весь день.
Що мені чхати на її гроші.
Я воджу її жирну дупу
на ярмарок, купую їй чурос з нутеллою, запихаю у її вуса, і все.
Коли клюне, я сплачу борги, подзвоню Яель
І пішла ти, Стефані!
Скільки дівчат ти мав після Стеф?
Жодної, і що?
Навіть коли ти був з Яель, ти завжди трахався.
-Ти на гачку. -Що ти кажеш? Вона потворна.
Ти не маєш ніякої поваги.
-Зупини машину, будь ласка. Я пройдуся. -Ми в Порт Д'Іврі. Ти далеко.
Та мені пофіг. У мене 8 годин попереду.
Висади мене в Пікардії, якщо хочеш. Я повернуся.
-Перевір мою сліпу зону. -Уся ця машина — сліпа зона.
Клята британська машина, нічого не бачу.
Добре, чао.
-Юссе? -Що?
Якщо маєш час, приходь допомогти з машинами. Буду радий.
-Ти красивий, гарно балакаєш… -Забудь.
Твої машини мотлох, як і твої поради.
Реально?
Ця машина справжня?
Іди геть, лузере.
-Що з тобою? -Відвали!
Я згадав машини і ти скипів.
-Геть! -Не чіпай мене.
-Забирайся! -Відвали, або я тебе вдарю.
-Бродяга. -Лох.
Дверна ручка!
-Ось твоя гівняна дверна ручка. -Сучий син!
Що ти сказав?
Що я тобі казав про мам?
Тобі яке діло? Ти своєї не знаєш.
Дідько. Відчини двері. Заку, відчини, щоб тебе!
-Це «Фенді»? -Так, «Фенді».
-Це справжня шкіра? -Не справжня шкіра, але…
Та ну, виглядає, як пластик.
-Ну що ти… -Добре. Скільки?
За два 220.
Як часто я тут буваю?
У тебе немає клієнтів. Перестань, прошу. 200.
Добре, давай. Чудово, бро.
Бро, тримай. Ти голодний?
-Хочеш пюре? -Я схожий на безхатька?
Ось. Маю п'ять євро. Це перший внесок.
-П'ять євро… -В мене купюра 500. Що нам робити?
-Я візьму її. -Приймеш?
-Звісно. -Чому б ні?
Ти що здурів?
Я дам тобі 500. Можете дати «Луї Віттон»?
-Так. -Он там «Луї Віттон».
Гаразд.
Чорт.
Тримайте його!
-Дівчата. -Привіт.
-Вибачте, що турбую. Справа… -Звісно.
У мене літак через 2,5 години.
Я проходив повз шоурум. Хлопець сказав, що я гарний…
-Я працюю на «Фенді». -Тебе побили?
Ні, це не пов'язано. Я ще боксер.
Представник, інфлюенсер… У вас буде дві сумки.
Я сказав, що працюю з вітрогенераторами.
Триста тобі підійде? 300 євро?
Сто п'ятдесят євро?
-Я візьму гроші і зараз повернуся. -Для пляжу…
Що таке?
-Немає ярлика. -Нові моделі їх не мають.
-Це доля. У мене в кишені 200. -Та ну! Не жартуй так!
Відвали, шахраю. Думав, що можеш мене обдурити?
-Що з тобою, Богданов? -Іди волосся помий.
-Виродок. -Забери це.
Бро, я схожий на «Фенді»?
Схоже, наче я тебе вдарю в пику. Вали звідси.
-Ти серйозно, друже? -Шуруй. Викапаний комуніст.
-Добре, 20 баксів. -Серйозно?
Так, добре.
Це і так підробка.
Ніжно.
-Швидше. -Хлопці, це він.
Агов! Зупинися!
Привіт! Подивіться на цю кралечку.
-Усе гаразд? -Як пройшов день?
Як завжди. Вічно я працюю за всіх у цій клятій компанії.
Тупий Мартін не вміє користуватися ксероксом. Мене бісить.
Ніхто не коментував твоє лице?
Так, про це. Я мусив визнати, що я жертва домашнього насильства.
Готуйся, соцслужби заберуть тебе вранці.
Соціальні служби. Як справи?
Хто це?
Друг Наджиб. Йому треба була допомога, з завтрашнім прослуховуванням.
Що за прослуховування?
Це етичне феміністичне порно.
Постріли летітимуть звідусіль.
«Боже, повірити не можу…»
Зовсім ні. Це сумна історія кохання. Типу трагедія, розумієш?
Для «Нетфліксу», тож буде якесь лайно.
Але мені треба ця роль. Там гратиме Артус.
-Артус, справді? -Артус.
Так, чудовий фільм.
Нам ще одну сцену. Може, він залишиться на вечерю?
-Взагалі-то… -Чому б він був проти? Пацан крутий.
Руки, будь ласка.
Гаразд, я розумію чому…
Я ж казав, що він крутий.
-Як тебе звати? -Я Тьяго.
Тьяго? Ти впевнений?
Не хочу з тобою говорити.
Стеф не розуміє, що вона чудова актриса.
Ти повіриш у все, що вона каже. Вона може зімпровізувати ціле життя.
Припини. Ти значно ліпший.
Яке? Я відстій. Провалюю всі прослуховування.
-Навіть в тупу рекламу сиру не взяли. -Ти подаєшся на ролі білих хлопців.
Ти бачила, кого мені пропонують грати?
Дилера, грабіжника або відсмоктати в інді-фільмі? Ні.
Він ідеальний для цього.
-Кумедний. -Я не жартував.
Ти завжди можеш профінансувати мій фільм своєю криптою.
Абсолютно.
Прекрасне тирамісу.
Що ж це таке?
Де я? Париж чи Неаполь? Я заплющую очі, бачу «Веспи» всюди.
Забудь про фільм.
Треба відкрити ресторан разом.
Ви закінчили? Що з тобою таке?
П'ята пляшка? Твій ніс недостатньо червоний?
-Вона в нормі. Схожа на Кейт Мосс. -Ти закінчив цілувати дупу?
Прекрасно.
Це лайно. Навіщо ти фотографуєш?
-Ні, заспокойся. -Ні…
Послухайте мене.
Оберіть будь-яку машину і я вас покатаю.
Ассаламу алейкум, друзі. Хочете покататися?
-Хіба це не «Тойота»? -Добре. Маєш пильне око, шакале.
-Хочеш нас принизити? -Ні, ви явно знаєте свою справу.
-Я хотів бути чемним. -Слухай, патлатий.
Хочеш нас ощасливити? Розкажи про дружка, який розгромив наше місце.
-Хто? Юсс? -Я не знаю.
-Щодня змінює ім'я. -Схоже на нього.
Каже, що знайшов щось. Правда? Чи вбити його?
Ні, це правда. Це велика справа.
Гадаю, мова йде про мільйони.
Мільйони? Що ти бурмочеш? Кажи.
Юсс мій бро. Я не хочу говорити про його справи.
Я не хочу розірвати тебе перед клієнтами, тож постарайся.
Чули про криптовалюту?
Так, я знаю. Біткоїн, Етеріум і все таке.
Вони мене добряче розвели.
Юсс з дівкою, яка виграла з інвестицій.
Ви її знаєте.
Вона розбила його в покері, коли він збожеволів.
Та яке розбила. Потворна сучка була в змові з круп'є.
-Так? Це не круто. -Розказуй!
Вона живе з ним.
Він чекає, що вона продасть крипту, щоб повернути борги.
Клянуся, він поверне. Правда.
Не стресуй, друже.
Ми не скривдимо твого друга. І ти нас не бачив.
Я нікого не бачив.
Повертайтеся коли завгодно.
Ти не хочеш, щоб ми поверталися. Клянуся. І ти це знаєш.
Клянуся, не хочу.
Гарно поговорили.
Якщо повернемося, я б хотів покататися на тому мотлоху.
Слухай, я тебе заріжу, якщо покатаєшся. Ясно?
Пофіг.
-Назовні. Жир. -Жир.
Пивний живіт.
-Давай, жир! -Жир.
Пивний живіт, жир.
Жир, пивний живіт.
-Стефо, прошу. -Вибач, ти мене смішиш.
Спробуй ухилитися.
Живіт, жир, живіт…
-Добре. -Давай.
Пивний живіт, жир, ухиляюся.
Ти мене злиш. Роби як слід.
Бібендум! Більше. Я казав, винось назовні.
-Бібендум! -Енергійніше. Бібендум!
-Бібендум… -Давай.
-Бібендум! -Захищайся.
Неправильно.
Ти геть дурний. Пішов ти зі своїм Бібендумом.
-Ні, вибач… -З мене годі. Дістав.
Дай покурити в тиші.
Що ти робиш?
-Твій мотлох не їде. -Я перевірю вдома.
Щось не так. Може, через свічку?
Давай, штовхай зі мною.
О! Ми набираємо швидкість.
Я маю тобі дещо сказати, Стефо!
Що таке?
В мене суїцидальні думки. Я вб'юся на хрін!
Поверни голову.
-Так? -Гарна і бридка.
-Ти мене розкрутив. Я станцюю тобі. -Давай, Баладюре.
Танцюй, як Баладюр. Едуарде…
Ти не дивишся.
Дурнувата свічка запалювання.
Розкручуйся, щоб тебе.
Моя красуня.
Любий, припини.
-Зупинися! -Обережно!
Стоп!
СЛИВА
Офіціант мене схарив.
«Шоколадне канапе на подушці дислексійної малини». Бро, це лише мус.
Досить, Стефо, закрий рота.
Бридко. Наче хтось тобі в рота наклав.
-Яка ж ти гидка. -О так?
Краще звикай до такого.
Коли я все продам, ми щодня ходитимемо в такі ресторани.
Ага, до речі…
Коли там «віда лока»?
-Скоро. Ти не доїдаєш десерт? -Ні. Бери.
-Дякую. -«Скоро скоро» чи просто «скоро»?
«Скоро» означає скоро…
Стефо, ти постійно кажеш «скоро», і нічого.
Я знатиму коли, не діставай мене.
Зіпсував мені апетит.
Після всього, що ти з'їла… Гаразд, тоді «скоро».
Ви закінчили?
-Так, ми закінчили. -Можна запропонувати каву чи дигестив?
Я не п'ю, але, можливо, здамся, якщо ви продовжите з таким милим акцентом.
-Звідки ви? -Вгадайте…
-Алжир? -Можна нам просто чек? Дякую.
Що з нею?
-Вона просто працює. -Я тебе наскрізь бачу.
Що? Мені сподобався її акцент.
Це заборонено? Це наче подорож.
До речі, хочеш подорожувати навколо світу?
Звісно. Якщо хочеш Так.
Якщо я продам все завтра. Куди б ти мене повіз?
Як ідея, не думай сильно.
Я повезу тебе до пластичного хірурга.
Для чого?
Твоє чоло.
А що, тобі не подобається?
О, воно ідеально. Для посадки 747.
Мейдей. Вимагаю аварійної посадки на лоб Стефані.
Запит прийнято.
-Ми розіб'ємося… -Ти зараз серйозно?
Я не смішний?
Коли жартуєш, а не коли насправді.
До речі, що робитимеш зі своєю часткою?
-Більше ніколи мене не побачиш? -Що сталося сьогодні?
Тьяго, я не дурна. Знаю, ти не вважаєш мене гарячою.
Маячня. І ти дечого не розумієш.
Щойно розбагатієш,
ти справді підіймешся. Гроші усіх роблять гарними.
Он КР27. Він був схожий на Бітлджюса.
Я не піду на операцію.
Скільки разів мені казати, що мені чхати, що думають люди?
Як ця срана сукня, яку ти змусив одягнути.
Більше не слухатиму тебе. Я як дешева повія.
Гроші мене не змінять, ясно?
На що ти дивишся?
Стефо.
Спокійно, люба.
Для нас зовнішність не важлива.
Але над твоїм підборіддям можна трохи попрацювати.
Гаразд, досить. Я іду.
Чекай, Стефо.
-Дай мені спокій. -Я розрахуюся і прийду.
Добрий вечір.
Алло? Заждіть. Що значить, літак не готовий?
Знаєш, скільки це мені коштувало? Авжеж, ні, бродяго на виплатах.
Вибачте. Тепер слухай сюди…
-Ні, я сам розберуся. -Пане.
Так, секунду. Слухай.
-Я полечу на гелікоптері в Монако. -Можете розрахуватися?
Вибачте, я… Ви приймаєте «Амекс»?
Так.
Додайте сотню чайових.
Гаразд. Дякую.
-І свій номер. -Добре. Ви будете тут, так?
-Так, я не рухатимуся. -Я зараз повернуся.
Що я там казав?
Я прийду з портфелем і грошима. Тоді ти зрозумієш…
-Пане! -Я пожартував.
У мене немає гелікоптера! Я голодранець!
Бро, ти впевнений, що в нього є гроші?
Привіт, пілоти!
Не підлабузнюйся зі своїми «пілотами». Поверни мою собаку.
Що це за фігня? Двигун відстій, машина як черепаха.
-Що? -А нащо тобі швидка?
Обмеження 50. Ти в Парижі, бро.
Я ж казав, бро, він шахрай.
Хлопці, важливо виглядати круто. Ти виглядаєш круто.
Руки геть. Я тобі не друг! Хочеш схопити?
Віддай мені гроші, або я тебе приб'ю. Ясно?
-Ясно, але трохи грубо. -Годі либитися.
Поверни гроші, або я зламаю твою худу дупу. Зрозумів?
-Відпусти його. Що таке? -Він хоче назад свої 80 євро.
Усе це за 80 євро. Віддай. Хіба не бачиш, що вони невдахи?
Віддай гроші і все. Скнара.
Вибач, бро. Ось.
-Дякую. Ти хороша людина. -Я хороша людина?
Глянь на мене, перш ніж це казати.
Глянь на мене.
Якщо не хочеш, щоб я взяв твій рудий баняк і засунув його в дупу собаці,
забирай ковідну пику і вали звідси.
Вибач, але ти бачив розмір його голови?
Точно не влізе.
Смішно тобі, Рататую? Не влізе? Спробуємо?
Може, і влізе в дупу собаці. Та готівка у твоїх штанах…
-Я більше ніколи її не побачу, так? -Велика голова швидко думає.
Так, я швидко допетрав, але можна готівку…
Досить. Закрийся.
Геть. Я тебе вдарю. Забирайся звідси.
-Геть губ не має. -Не можна битися з таким хлопцем…
Заку. Треба поговорити, бро.
Можеш позичити трохи готівки? Я в лайні.
Тих 80 баксів замало?
Клянуся Богом, я зірвуся, бро!
Я по вуха в лайні.
Бро, клянуся…
Я казав Борису не публікувати фото.
Цей покидьок. Він на яхті з моєю колишньою,
а я з приблудою, яка пісяє з відчиненими дверима?
До речі, я дізнався дещо погане про Стефані.
Що вже?
Пам'ятаєш ту гру в покер?
Тьяго, чуваче. Поглянь, він ходить, як модель, вліво, вправо…
Закрийся.
Все добре? Гарний був день? Ти була зайнята?
Дуже зайнята. А ти?
-Ще не навчилася прибирати? -А твоя робота?
Як там ксерокс Мартіна?
Є новини від твого друга круп'є?
Це ти мене відчитуєш?
Брехло. Думаєш, я не знаю, що ти злидар?
Народ, я відскочу. Стефо, дай косяк і я піду.
Так, я злидар.
Хочеш знати чому?
Бо одна аферистка мене розводить.
Є папірець? І я піду.
Пішов геть. Звали звідси.
Заспокойся! Це не особисте!
Валід знав, що в мене борги, і притягнув до свого клубу.
Сказав, це легко. Він так робив з іншими сучками…
Валід круп'є? Ти зустрічалася з тим лохом до мене?
І відтоді всі переслідують мене. Тому я втекла з дому.
Оце воно. Ти блефувала своєю криптобрехнею.
Що ти кажеш? Це зовсім інша історія.
Як, в біса, мене обкрутила така дурепа?
Борис мав рацію. Маю сказати, ти молодець.
Добре зіграно, чесно.
А тепер послухай.
Забирай своє лайно, фальшиві Фекатрони, і забирайся звідси.
Я не хочу більше бачити це потворне лице. Забирайся, клята приблуда.
Тебе ніхто не пожаліє.
Припини. Не треба акторських сліз.
До речі, твій друг помиляється. Ти не дуже хороша актриса.
Що? Чого ти чекаєш? Я сказав, геть. Вимітайся!
Тьяго, це не було особисте.
Я тебе не дурила. Я тебе не знала!
Знаю, вибач. Вибач, люба.
В сраку твої вибачення. Слухай.
Я піду прогуляюся, поки ти зберешся.
І щойно я повернуся, ти зникнеш з мого життя, ясно?
Довбана босячка.
Досить рюмсати. На мене не працює.
Стефо, це Наджиб. Я хвилююся. Усе гаразд?
Ні. Тьяго мене вигнав.
Нічого, не сумуй. Найкраще, що могло статися.
Відчиняй, я допоможу тобі з коробками.
Іду.
-У мене не було вибору, мені погрожували. -Іди сюди, сучко.
Вставай. Що за недоумок.
Я подумав, бро.
Ми займемося копітрейдингом. Чув?
Фінансові піраміди.
Ми зробимо відео, як ти став мільйонером.
З парою орендованих машин позаду. Заспамимо всі…
Що сталося? Де Стеф?
Зажди…
Де ти, невдахо? Якщо спіймаю, тобі кінець.
Я вб'ю тебе своїми руками.
Думаєш, ти Попай?
Здохни.
Ти мене пам’ятаєш?
Ні, бро. Ти в лижній масці.
Юссеф розповів про крипту.
Хто такий Юссеф?
У чиєму ми будинку?
Скажи де той диск, або ти помреш, як Валід, круп'є.
-Валід… -Витягни її. Я примушу її говорити.
Пішли, Капусто.
-Відпустіть мене. -Ходімо. Замовкни!
-Не крутися, сучко. Тримай її. -Відпустіть мене!
Покладіть її!
-Стефо! -Я йду!
Усе гаразд?
Чому ти розповів їм про крипту? Ти що, тупий?
Думати розучився?
Зак, мабуть, розтріпав!
-Я казала не патякати! -Ти всім розказуєш про крипту.
Навіть Наджиб жартує!
Фекатрону кінець. Через годину він впаде.
-Ти серйозно? -Так, він під 51% атакою.
Що таке 51%?
У алгоритмі консенсусу є недолік…
Кажи чітко, бляха. Який ще консенсус?
Ніхто не зможе продати свої Фекатрони.
Усе заморозиться і втратить цінність. Ясно, козел?
Чого ми чекаємо? Треба продавати негайно.
Що нам робити?
-Треба продати! -Стій.
-Я хочу зійти. Стій, сволото! -Мені боляче, обережно.
Зупини!
Зупинися, чорт забирай!
Що з тобою, психічко?
Тобі чхати на мене. Ти хочеш тільки гроші.
Річ не в цьому.
В цьому!
Якби я не сказала про крипту, ти б мене покинув. Так?
Гаразд.
Ти маєш дещо зрозуміти.
Ніколи не думав, що закохаюся в таку, як ти.
Ясно?
Тобто, таку, як я?
Ну, Стефо.
Не буду брехати…
Ти трохи потворна.
-Гаразд. -Ні, але…
-Флешка. -Ти не розумієш.
Це комплімент.
Злізай. Віддай мопед і вали.
-Ти що, дурна? -Називаєш мене дурною? Флешку!
Ось, твоя флешка. Але Стефо… Чекай. Стефо!
Потворна значить, що зовнішність між нами неважлива!
Це як з кращим другом!
З кращим другом, чудово!
Звісно, чудово! Моя дівчина моя найкраща подруга. Це круто!
Ти ніколи не шумиш. Ти завжди з усіма щедра.
Тобі байдуже, що думають люди. Ось чому я повівся!
Ти мерзенно пукаєш, а я регочу!
Я ніколи такого не мав. Чорт.
Стефані, ти справжня дівчина.
Тоді чому ти мене критикуєш?
Просто я зустрічався з дівчатами, які були красивіші, але не такі веселі!
Я краще буду з тобою 1000 разів.
Не треба було мені брехати, Юссефе.
Мені чхати, що ти лисий і бідний.
Та я, бляха, знаю! Тому я тебе кохаю!
Стефо!
Хапай її. За ноги.
Швидше.
Капусто, їдь!
Сучий сину!
Чорт, цей лисий покидьок ще тут!
Обережно!
Зброя!
Метелику!
Відпусти його, або я виб'ю йому мізки!
-Відпусти його! -Добре.
Що ти робиш? Вона жінка!
-Сядь! -Добре.
-Закохані голубки. -Капусто, їдь під мостом.
Вам обом торба.
-Молися, щоб твій пароль був правильним. -Я не жартую.
Коли введете пароль, приєднайте гаманець до облікового запису.
Коди у телефоні та гаманцю мають збігатися.
Працює чи ні?
-Блютуз обривається. -Ти встановив додаток?
-Я дотримувався інструкцій. -Введи пароль.
Я намагаюся слухати цю сучку. Англійською.
Я не Майкл Джексон!
Один, чотири, один, чотири, один. Синхронізуй.
Є! Синхронізовано. Супер.
Є зв'язок! Бачиш? Ти завжди мене недооцінюєш, бородатий.
Що це за фігня?
-Він відключився? -Схоже, акумулятор розрядився.
-Його треба заряджати? -Авжеж.
А де зарядка?
У Юссефа. Але у вас лише 20 хвилин, перш ніж він впаде.
-Що? -Що не зрозуміло?
-Криптовалюта обвалиться. -Що нам робити?
Ти сказав: «Я все знаю. Про блокчейн, біткоїн…»
Навіть зарядки не приніс, сучий сину.
Обережно з сучим сином, добре?
Не люблю, коли говорять про мам.
Слухай, друже, його мати — молодша сестра моєї мами.
Той дурень ображає свою тітку. Ясно?
-Мій дідусь… -Всю сім'ю опишеш?
Не рухайся!
Ніхто не ворушиться, або він труп. Імплантами до стіни.
Я сказав, іди в кут!
-Вона сильна, але не дуже гарна. -Тихо.
Бери флешку і виходь. Я приєднаюся зовні.
-Ти її відсмоктуєш? -Закрийся.
Тепер слухайте.
Я виходжу. І коли я вийду, ви, сучки…
Сучий син!
Лови її, Капусто!
-Ні! Допоможіть! -Перестань!
Прошу, не бий мене. Благаю. Візьми!
-Усе гаразд! -Я даю її тобі.
Вставай, виродку! Відпусти мого кузена!
Юссефе!
Вставай, сучко. Прикінчи його. Я сказав, прикінчи його!
Ні!
Стефо! Сідай у фургон!
Вставай. Вони їдуть геть.
Встань. Ти важиш пів тонни. Допоможи!
Я казав, що ти заріжеш мене цим дурним ножем, який не контролюєш.
Пусте. Крапля крові і ти психуєш? Ти чоловік чи сучка?
Зараз я величезна сучка.
-Давай, бро… -Іди за грошима. Бери пістолет.
Залиш мене. Дай мені померти. Кажу, дай померти.
Якщо я дам померти, хто сміятиметься зі мною?
Ти за все життя ні разу не сміявся.
Ану посміхнися…
Що за посмішка! Вона страшна, виродку!
-Цей диявол нас не відпускає! -Що?
-Це він на мотоциклі? -Звісно, він! Хто ще?
З лицем демона.
-Що він робить? -Обережно!
Я його вб'ю на хрін.
-Я його на хрін вб'ю! -Що коїться?
Де ти це взяла?
Давай. Заряди йому.
Ні.
Обережно!
-Всадила? -Чорт, я зламала плече.
Тримай прямо! Це не GTA!
-Не крич на мене! Кажи, що робити! -Двома руками!
-Ось так? -Так!
-Що мені робити? -Закрий око!
Бляха, відсунь голову!
-Вилупок! -Вибач, любий.
Ти знищила мою барабанну перетинку.
Сучий син.
-Все? Він мертвий? Ти його вбила? -Я його не зачепила.
Але ти спустошила обойму! Якого біса?
-Знаю. -Ти реально відстійна!
Він їде!
Чорт, він божевільний!
Стефо, бляха.
Стефо, ти мене чуєш? Ти мене чуєш, люба?
Спокійно. Не рухайся. Обережніше. Усе гаразд?
Швидка допомога Парижу. Чим можу допомогти?
Алло? Відправте швидку на площу Опери.
Не рухайтеся.
Вам допомогти? Не дивіться.
Усе гаразд. Буває.
Швидше, будь ласка.
Чорт, я зіпсувала свій костюм. Трясця.
Ти вилетіла через лобове, яка різниця?
-Я куплю тобі інший. Не хвилюйся. -Все болить.
Все гаразд. Ти прекрасна.
Забирайся звідси.
Поставимо вас у положення відновлення.
Обережно. Що ви робите?
Відвали! Я стрілятиму!
Тікай, поки не пізно.
Для мене все скінчено.
Це ще не кінець, сучий сину!
Слухай, відчепися. Тримай.
Бери флешку і вали.
Що ти робиш? Кохана. Ми помремо разом.
Ми помремо разом, кохана.
-Будь сильною і щасливою. -Так тільки я помру.
Не хвилюйся, думаю, куля пройде.
Бляха!
Твій пістолет заклинило!
У тебе є пароль і флешка. Що тобі ще треба?
Звали. Зі зламаною ногою.
Стефо, слухай.
-Говори, поки не приїде допомога. -Так.
Швидка буде за п'ять хвилин, добре?
-Вони їдуть. Не рухайся. -Я помру, мені страшно.
Ти не помреш, ясно?
Я повезу тебе додому в Алжир.
-Пам'ятаєш, я казав, що бразилець? -Так.
Я схожий на макруд. Бразилія не місце для мене! Так?
Поїдемо в Сетіф. У мене є козяча ферма.
Тобі сподобаються. Там є Харок,
Сорок, Зулейха, Тробоко і Муфте.
-Так, смійся. Це добре. -Мені боляче, коли я сміюся.
Принаймні, ти не спиш. Слухай. Ти така гарна…
-Юссефе? -Так?
Ти мене не забудеш?
Не кажи так. Ми проведемо життя разом.
Обіцяєш?
Припини, я тут. Швидка їде.
-Не кажи дурниць. -Добре.
Не хвилюйся.
Стефо. Що таке? Стефо?
Стефо…
Агов!
Допоможіть!
Стефо…
Ні, Стефо!
Сім'я Стефані Булар…
Так.
-За мною, будь ласка. -Так.
-Це ви привели мою доньку? -Так.
Ходімо, будь ласка.
Так, іду.
Мені потрібна послуга.
Відвезете її потім додому?
Менше ніж за годину у мене важлива гра «Call of Duty».
Ви не проти?
Ні. Звісно. Без проблем.
Круто.
Так?
Мушу попередити, вашій доньці буде важко.
-Ви завжди драматизуєте… -Вона вилетіла через лобове скло.
Вона звикла.
Привіт, Юссефе…
-Це повідомлення може бути помилкою… -Стрибни вже з яхти.
Дай мені спокій.
-Що? Що таке? -Вона пішла…
Вона померла?
Я втратив кохання життя.
Якщо хочеш, можеш залишити щось на згадку про неї.
Не знаю, що завгодно. Шкарпетку…
-Що? -Так. Запахи допомагають пам'ятати.
-У неї досі грибок? -Тату! Ти такий набридливий!
Чому ти завжди заходиш задалеко?
Не кричи на мене. Я влаштував шоу. Сльози і все таке.
-Він вірив. Гляньте на нього. -Тату, ти…
-Ти зіпсував мій жарт. Іди, будь ласка. -Ти жорстока.
Так, я йду, мій штопорок.
-Іди! -Ага, я маю бути в топі.
Я пішов.
-Ти серйозно? -То я кохання твого життя?
Звісно, ти кохання мого життя! Класний пранк.
У тебе класний тато. У нас однакова зачіска.
Чекай. Ти зміг продати?
-Ні. Там було ти або мільйони. -Що ти зробив з флешкою?
Я віддав її Метелику.
Чувак хоче нас убити і ти віддав йому?
Ти злишся, що я врятував тобі життя?
Ти лише тримав мене за руку. Думаєш, це мене врятувало?
Чорт, треба було вибрати гроші.
-Думаєш, я б тебе не знайшла? -Ти б померла, божевільна сучко!
Глянь на себе…
Схожа на Фредді Крюгера.
А якщо я скажу, що вчасно зняла гроші?
Ти брешеш.
Звісно, я брешу.
Ти досі віриш в історію про Фекатрон?
Ти смішний.
Ти так кажеш, бо я схожий на клоуна?
Ні, бо я люблю тебе.
Ти такий гарний.
Я теж люблю тебе.
-Тобі боляче? -Трохи, але нічого.
Чекай.
То…
У тебе нічого не було?
А ти як думаєш?
У тебе було трішки…
Взагалі нічого не було.
Усе це дарма?
Ні, це все заради нас.
НУВОРИШІ
Переклад субтитрів: Валерія Балаушко