Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Gyerekkorom óta folyamatosan kitalálok dolgokat.
Az agyam folyamatosan pörög valamin.
Ahogy telnek az évek, ez egyre inkább a túlélésem eszközévé válik.
Így dolgozom fel az életem eseményeit.
AMERIKAI SZIMFÓNIA
Hölgyeim és uraim, mielőtt belevágnánk: most jelentették be a Grammy-jelöléseket.
És a legtöbbet idén, 11 jelölést,
Jon Batiste kapta, aki itt ül.
A zenekarvezetőnk, hölgyeim és uraim!
Legjobb hagyományos R&B-előadás.
Legjobb R&B-album, Legjobb improvizált jazzszóló, Legjobb hangszeres jazzalbum,
Legjobb amerikai roots-előadás, Legjobb amerikai roots-dal,
Legjobb kortárs klasszikus kompozíció, Legjobb filmzene: Lelki ismeretek,
Legjobb videóklip: „Freedom”,
Az év felvétele: „Freedom”, Az év albuma: We Are.
Ejha!
Ez igen!
A zenében nem azt szeretjük, hogy jól hangzik.
Hanem azt, hogy elkerülhetetlennek hangzik.
Valaki játszik, és mind tudjuk, mi van kibontakozóban,
akár tetszik, akár nem.
És ez mindig elérhető.
Csak fel kell használni.
Nyitni kell felé.
Ez annyira random.
- Boldog új évet! - Boldog új évet!
Itt az új év.
Észre sem vettük.
- A családra és a szabadságra! - A családra és a szabadságra!
Köszönjük!
…még eszedbe kedvesem
A boldog ifjúság…
- Hogy érzed magad? - Elfáradtam, de jól vagyok.
Jon Batiste!
- Szia! - Hallom, a Grammyn agyalsz.
- Aztán meg… - Te jó ég!
Azt hittem, valami vicc az egész.
Elkezdték mondogatni, hogy Jon Batiste, ez,
Jon Batiste, americana, Jon Batiste, komolyzene,
Jon Batiste, az… Mondom, kicsit túltolták.
És annyi örömöt okozol mindannyiunknak,
hogy bemutatod az „Amerikai szimfóniát” a Carnegie Hallban.
Megtisztelő, hogy valami ennyire nagyszabásút csinálhatok.
És ez az első szimfóniám premiere.
Ez nekem nagyon különleges, mert szerintem egy szimfóniával
meg lehet csinálni eddig nem látott dolgokat. Ez a célom.
Oké. A kérdés: milyen lenne egy szimfonikus zenekar
2022-ben?
Hogy hangzana a zene, amit játszana?
Lennének benne klasszikus zenészek.
Avantgárd zenészek.
Folkzenészek, jazz-zenészek.
Itt mindenki megfér egymás mellett.
Mind lehetünk különbözőek,
furák, különösek és gyönyörűek együtt.
Erről szól Amerika.
Így kéne együtt léteznünk,
ha tényleg megélnénk, amiről beszélünk.
Egyszer játsszuk el, egyetlen este a Carnegie Hallban.
Jól van. Szuper, Jon! Köszönöm szépen. Szép napot nektek!
Kell pár külön szólamvezető.
- Értem. - Mint a koncertmesterek.
Abszolút, ja. Minden külön kis szekciónak.
- Pontosan. - Ja.
Szerintem ez határozza meg az egésznek a zenei identitását.
A végére kapnunk kell egy partitúrát, amin minden rajta van.
Igen.
Egyes részei akár nem is kották lesznek.
Lehet, hogy inkább csak útmutatások.
- Pontosan. Vagy képek. - Igen.
Bármi, amiről úgy érezzük, működik.
Szerintem utána jöhetnek a próbák.
- Aztán még átírunk pár dolgot. - Pontosan.
Ó, Istenem
Mindennap, Istenem…
Igen, és ki kell emelni az éneket…
Az az!
Erről van szó!
- Pont erre gondoltam. - Jól szól.
Aztán jön a…
Egy darabig ez lesz.
Aztán folytatódik, miközben…
- Ja. - Elfelejtettem a basszust.
De ja. A következő rész alatt.
Ez az!
Ez baromi jól fog szólni.
De jól néz ki!
A nyitány után… Te jó ég!
- Ennyi! - Ja.
AMERIKAI SZIMFÓNIA
Óriási ambíció van bennem a szimfónia megírására.
Ki akarom terjeszteni a szimfonikus zene határait.
Be akarok törni régóta elzárt terekbe.
Csak a saját életemből hiányzik erre a tér.
Jon Batiste!
Mindig is vezető akartam lenni.
Valami olyasmit akartam csinálni, mint amit most csinálok.
Csak fejlődtem és felszabadultam.
New Orleansban nőttem fel. A zene mindig a családi élet része volt.
Az első zenei mentorom az apám volt.
Anyám nagyon hitt benne, hogy a legjobb alap a klasszikus zongora.
Alapozz, aztán alkoss!
Egy ponton döntenem kellett.
Maradok, és elhelyezkedem zenészként otthon, vagy elmegyek egyetemre.
Így kerültem a Juilliardra.
- Helló! - Sziasztok!
Juilliard. A klasszikus kultúra fellegvára.
Európai klasszikus zene.
Nagyon elüt a déli fekete kultúrától.
Csak néztek, hogy ki ez a New Orleans-i gyerek.
A Juilliardban első dolgom volt rendszeres fellépőhelyet szerezni,
és összehozni egy bandát.
Senki sem értette, miért csináljuk a Stay Humant.
Egyáltalán miért ez a neve, hogy „Maradj ember”?
Miért játszunk ingyen a metrón?
Miért játékhangszeren játszom, és nem zongorán?
Miért pazarolom a tehetségemet?
Bármit csináltunk, ellenállással találkoztunk.
A Juilliardról is, meg mindenkitől.
Hét évig voltam ott.
Nagyon fiatalon.
Aztán láttam, mi változott.
Láttam a képet.
És a melodikát.
Arról a hangszerről akartak letiltani, amikor pszichiátriára küldtek.
Azt mondták, lehet, hogy megőrültem.
Most meg kiraktak.
Ez azért
elég komoly.
Mindig a belső hangomat követtem, nem törődve a következményekkel.
És a kezdetektől tudtam, hogy ide nem passzolok.
Meg kellett teremtenem a saját kereteimet. A saját teremet, a saját világomat.
Mikor a Juilliardra jártam, a Stay Humant sok helyre hívták.
Megismertük New York másik oldalát,
mert lementünk játszani az utcára és a metróba.
Ekkor ismertem meg Questlove-ot, Lenny Kravitzet, a Red Hot Chili Pepperst.
Lenny szólt Madonnának,
hogy itt van ez a Jon Batiste gyerek New Orleansból. Szürreális volt. Értitek?
Washington Heightsban laktam, és minden este konzerv babot ettem.
Szabad voltam.
Stephen Colbert vagyok. Louisianából, New Orleansból jelentkezem.
Köszönöm szépen.
Sokan kérdezik, ki lesz a zenekarvezetőm.
Hát, ez a srác bejön.
Helló! Jon Batiste vagyok.
És egyszer csak… Bumm!
The Late Show. Egy új korszak kezdete.
Kirántott abból a világból.
Mintha egy kastélyban éltem volna.
Jon, szuper a zene. Kösz, hogy vezeted a zenekart.
- Jól érzed magad? - Jó meló, ember. Jó a fizu.
- Jó tudni. - Ja.
- De szeretetből csinálod, nem? - Ja. Szeretem a pénzt.
Minden megváltozott.
Csak néztem, hogy mit keresek itt.
Tizenkettedik emelet.
Örülök, hogy találkozhatunk a Zoomon. Szeretnék egy kicsit
mesélni nektek a darabról, amit meg fogunk valósítani,
és arról, hogy milyen fontos ez nekem.
A munkacím „Amerikai szimfónia”.
Majdnem négy éve dolgozom rajta.
Már megírtam egy négytételes, 40 perces zeneművet.
De még nincs kész, mert hiányoznak hozzá a ti ötleteitek, a ti inspirációtok.
Szeretném, ha a magatokénak éreznétek a darabot,
abban az értelemben, hogy tegyétek bele, amit ti tudtok.
A nap bealkonyul…
Csodálatos zenészek vagytok.
Ha úgy érzitek, valami benne kéne legyen,
valami, ami ti vagytok,
akkor abból fogunk elindulni.
A nap bealkonyul
Az éj reánk borul
De győzni így fogunk…
A zene az élettapasztalatokból fakad.
…A nap bealkonyul
Az éj reánk borul…
Közösségi zenének hívom.
Az őseink ugyanígy gyűltek össze egy körben zenélni.
A zenével tiltakozunk. Kifejezzük a kimondatlan fájdalmat és örömöt.
Szerintem valami valóban nagyot fogunk alkotni,
ami igazán mélyen fog szólni az emberekhez.
…Az éj reánk borul
De győzni így fogunk
Ez az elképzelés.
Nagy áldás, hogy itt vagytok.
Köszönöm szépen az erre szánt időtöket.
Megtisztelő, hogy részei lehetünk.
Jajgatást és sírást kérek.
- Maradjak dallamban? - Ahogy akarod.
Olyan atmoszférát akarok teremteni, ahol nagy a tét.
Ha az emberek túl kényelmesen érzik magukat, hiányozni fog a zene intenzitása.
Mint az életben. Ha túl nagy a kényelem, nem fejlődünk.
Üsd meg rendesen!
Hát, ja. Szerinted össze fogok omlani?
Nem tudnál egy kicsit lenyugodni?
Minden fekete férfi összeomlik.
Egy ponton mind összeomlanak.
Tudom.
Szoktál ettől félni?
Ja, ez elég komoly.
- Mert látod, hova tartasz. - Igen.
Emiatt néha inkább abba is hagynám.
Ezt nem gondolod komolyan. Túlságosan akarod.
Mit látsz bennem?
Ami…
Azt látom, hogy csinálod, élvezed,
haladsz, és el fogod érni a célodat.
De mit látsz a gyenge pontomnak, ami miatt összeomolhatok?
Te csak magadban, csöndben omlanál össze. Aztán összeszednéd magad.
Hát, előbb el kell érnem a csúcsra.
De már elértél, nem?
De össze fogok omlani?
Ha még feljebb jutok, össze fogok omlani?
Még sosem szánkóztam.
Nem vágom, mi az értelme.
- Lassított felvételt kérünk. - Ja.
Hogy végig lássuk az arcát.
Mit kell csinálni?
Csak elengedni magad. Hagyni, hogy vigyen. Szeretek kicsit veszélyesen élni.
Én is.
De igazából te is, Jon. Valld be!
- Igen. - Látszik a szemén.
Úgy csinál, mintha ellene lenne, de igazából imádja az izgalmakat.
- Jaj, ne! - Jaj, ne?
Én ezt nem akarom!
- Tök jó lesz. - Inkább csak nézlek.
- Együtt fogunk csúszni. - Nem.
- Csak ülni kell. - Nem.
Jon még sosem szánkózott.
Szuper!
Jól van, Jon.
- Meglökjelek? - Nem. Ülj mögém!
Nem. Inkább elöl ülök.
Hideg van.
Fázom és rosszul érzem magam.
Ajjaj!
Mi történik?
Oké, maradj rajta! Egyenesen!
Te jó ég! Mi ez?
Ezt nézd!
Bocs, kicsim!
Engem nem szabad megdobni! Leukémiás vagyok.
- Mire készülsz azzal? - Nem tudom.
Dobd el a fegyvert!
- Oké, itt a vége. - Akkor van vége, ha…
Vége. Döntetlen.
Ne!
De hideg van!
Csodálom Suleikát, azt, ahogy megbirkózik a nehézségekkel.
Csodálatos, hogy az esélyek ellenére győzött.
Nagyon inspirál.
Huszonkét éves koromban leukémiát diagnosztizáltak nálam.
Míg beteg voltam, megfogadtam, hogy ha túlélem,
jó, kalandos, értelmes életet fogok élni.
Suleika Jaouad milliókkal osztotta meg harcát a rákkal
a New York Timesban közölt Megszakított élet című cikksorozatában.
Bestseller könyvének címe Két királyság határán.
Már jóval azelőtt, hogy egymásba szerettünk,
Jonnal volt egy közös kreatív nyelvünk.
Mindketten kreatív cselekedetként gondolunk a túlélésre.
Segít az életben adódó mindenféle dolgokat
átalakítani valami hasznossá
és jelentőségteljessé, sőt, gyönyörűvé.
Folyamatosan tanulom tőle,
hogy lehet szembenézni a sötétséggel és a kétségbeeséssel.
Nem szabad hagyni, hogy felemésszen.
- Szia! Hogy vagy? - Igazából jól vagyok.
Mondj el mindent! Vagy semmit! Ahogy…
Jaj, Istenem!
Pár hónapja elég nehéz a helyzet.
Egy hét múlva befekszem a kórházba egy-két hónapra.
Egyes napokon szörnyen vagyok, máskor jól.
De jókedvem van. Ma jó napom volt.
Elmentünk szánkózni, tök jó volt.
Hátborzongató érzés tíz év remisszió után újra rákosnak lenni.
És másodszor is csontvelő-átültetésem lesz.
Ez nagyon kockázatos eljárás, és csak utolsó lehetőségként használják.
Bizarr időszak az életünkben.
Az első kemóm napján jelentették be, hogy 11 Grammy-díjra jelölték.
Az elmúlt hónapokban mindkettőnkkel nagyon sok jó dolog történt,
és nagyon sok elképesztően nehéz dolog is.
Őszintén, nem is tudom, hogy bírom ezt az extrém hullámzást.
SZENT BIBLIA
Mutathatok valamit? Baj van.
Persze.
Vérzek a portomnál.
Az orvos szerint az alacsony vérlemezkeszámom miatt. Figyelni kell.
Ha nem javul, befektetnek. Ja.
Nem fekszel be most? Vissza is jöhetünk.
Dehogy! Nem kell. Nincs gond. Már nem vérzik.
Az első körben is volt ilyen.
Felhalmozódott.
Oké. Figyelni fogom, ennyi.
Tényleg tetszettek a ruhák?
Vagy vegyek egy újat?
Nagyon tetszettek. Főleg a flitteres.
- Az a legjobb? - A kettő közül igen.
Van valami konkrétum, amit szeretnétek?
Igen, az áldásba.
Család, szabadság, egészség.
Minden össze fog állni.
Most csak a túlélés a feladatom.
Olyan kontrasztos az életünk.
Miért? Hogy érted?
Ez nagyon sok.
Ezek csak a szólamok nyers változatai.
Megvan a basszus.
A szimfóniát egyfajta optimizmus jellemzi.
Igen.
Felkel a nap.
És aztán… Ez a másik motívum.
- Ennyi. Szerintem érted. - Igen.
Megérkeztél.
Ez szép.
Basszus, ez mi?
- Valamire hasonlít. - Igen.
Mi ez?
Na, ez a lényeg.
- Hogy ilyen ismerősen hangzik. - Igen.
- Mintha már megírták volna, de nem. - Ja.
Ebből tudni, hogy jó. Ha olyan, mintha már hallottad volna.
- Igen. - Pedig most találtad ki.
Az a legjobb.
A házassággal új család születik. Ahogy az írásokban olvassuk,
lesznek ketten egy testé, egymás javára,
a társadalom építésére és Isten dicsőségére.
Suleika és Jon, kérlek titeket, hogy Isten
és a tanúitok előtt tegyetek fogadalmat!
Jon, mondd utánam!
Én, Jon, feleségül veszlek téged, Suleikát.
Én, Suleika, feleségül megyek hozzád, Jonhoz.
A mai naptól egymáséi leszünk.
Jóban-rosszban.
Gazdagságban és szegénységben.
Betegségben és egészségben.
Szeretni, tisztelni, becsülni és védeni foglak.
Míg a halál el nem választ.
Az általatok választott… gyűrűk a házassági szövetségetek szimbólumai.
Az Úr áldja meg ezeket a gyűrűket, hogy jelképezzék az esküt,
amellyel egybekötöttétek életeteket.
Ezennel férjnek és feleségnek nyilvánítalak benneteket.
Amit Isten egybekötött, azt ember el ne válassza!
- Ámen! - Ámen!
Jon, megcsókolhatod a menyasszonyt.
- Szeretlek! - Gyönyörű vagy!
Üdv a klubban!
A Skidmore nyári jazztáborában találkoztunk.
- Nagyon kis félszeg kamaszok voltunk. - Nagybőgő volt nála, meg könyvek.
És Birkenstock papucs a lábán. Egy jelenség volt.
Mondom, ez mi?
És hülyeségeket beszélt.
Pedig nem is nagyon ismert.
„Te meg én meg fogjuk változtatni a világot.” Meg ilyenek.
- Emlékszem. - Mondom, oké, ez bejön.
Egy dolgot mondok Jonról.
Ő az az ember, aki minden ismerősöm közül leginkább képes változni, improvizálni
és növekedni.
Ebben a pillanatban benne van, hogy mit jelent egy kapcsolat.
Nemcsak a pezsgőről és a szép dolgokról szól, hanem a nehéz dolgokról is.
Suleika, te igazi túlélő vagy.
Nem csak a kapcsolatunkat ünnepeljük ma,
hanem téged is, és azt, ami rád vár.
Felejthetetlen
Távol s közel
Mint szerelmes dal, mely velem marad
Minden megváltozik, elég egy gondolat
Soha senki
Nem volt ilyen
Felejthetetlen
Mindened
Mindörökké
Felejthetetlen
Vagy
Jó napot! Dr. Ghosh vagyok, én fogom végezni a csontvelő-átültetést.
- Tehát transzplantációra készülünk. - Igen.
Tudom, hogy már végeztek önön ilyet.
Azóta eltelt egy évtized.
A második transzplantáció néha problémásabb,
de minden várható és váratlan dologra fel vagyunk készülve.
- Jól van. - Köszönjük szépen.
Nagyon hálás vagyok.
Milyen az átlagos életkor ennél?
Szerintem úgy…
A kiugró eseteket leszámítva olyan 50-70 év között jellemző.
Ez először nagyon megdöbbentett. Akkor 22 éves voltam.
Mit tehetek érted?
Semmit.
Gyógyulj!
A múltkor sokkal jobban féltem.
Talán csak idősebb lettem.
Vagy jobban egyben vagyok.
Vagy csak tudom, mire számíthatok.
Vagy teljes tagadásban vagyok.
Mit gondolsz?
Telik az idő.
A dallam nagyon adta.
- Hogy vagy? - Itt vagyunk, haver. Csináljuk!
- Úgy örülök, hogy összehoztuk! - Dettó.
Örülök, hogy itt lehetek. Amikor Matt hívott…
- Habozás nélkül rámondtam az igent. - Haver!
Késik. Ezt még meg kell szoknom.
Oké. A 4/4-es résznél 1 és 3 a hangsúlyos, az 5/8-nál az 1, aztán a 4.
Az később jön. Tehát az 5/8-nál: 1 és 4.
A 3/2-es rész pedig három hangsúlyos ütem.
Oké?
Jordan csukás karmestert se láttam még.
Jogos.
Fúvósok!
Bocsi.
Üdv mindenkinek! Helló!
Köszönöm, hogy mind itt vagytok! Szeretlek titeket.
Köszönöm, hogy eljátsszátok ezt.
Ez még nem a végleges verzió.
Úgy szól, ahogy szól, amíg nem úgy szól, ahogy szólnia kell.
Úgyhogy kövessük a kottát!
A végeredmény valószínűleg nem teljesen ugyanaz lesz.
De onnan indulunk el. Lássuk!
Szembe kell vele nézned,
hogy lehet, hogy nem fog sikerülni.
De közben megingathatatlanul hinned kell benne.
Megingathatatlanul.
És ezt a kettőt egyszerre kell csinálni.
Nekem a kreativitás segít értelmezni a világot,
főleg a nehéz időszakokban.
Mióta a transzplantációs egységben vagyok, az egyik gyógyszertől homályosan látok.
Úgyhogy nem tudok ahhoz nyúlni, amit a legjobban szeretek,
az íráshoz, a szavakhoz,
hanem rájöttem, hogy más önkifejezési formát kell találnom.
Ez a festés lett.
Megmutathatom a legújabb festményemet?
Azta! Hű!
Várj!
- Tetszik? - Imádom.
Van ebben minden.
Lázálom, Noé bárkája,
kicsit angyali,
kicsit apokaliptikus, disztópikus…
Mint egy szimbolikus álom a Bibliából.
Igen, ez volt a cél.
Ebből valami sorozat vagy projekt lesz.
De jó ötlet!
Jól van, szerelmem.
Szia!
Jó úszkálást!
Az anyaméhben vagy.
Pontosan.
Mennem kell dolgozni. Elúszkálom itt az időt.
Jól van, jó munkát! Szia!
Jól van.
Itt egy cikk arról, hogy nem kéne
Grammy-díjra jelöljenek klasszikus zenei kategóriában.
Mert popzenész vagyok. Ezen vannak felháborodva.
Te csak zenész vagy.
Zseniális.
Örülniük kéne neki, hogy egy nem klasszikus albumra
beraktunk egy klasszikus művet is.
Ez még ijesztőbb nekik.
Mert így már nem lehet beskatulyázni a klasszikus zenét.
Az egyik cikkben
a szakma kedvence vagyok,
aki Taylor Swifttel és Olivia Rodrigóval versenyzik.
A másik cikkben feldühítem a klasszikus zenészeket,
mert klasszikus zenei Grammy-díjra jelöltek.
Nem vagyok elég klasszikus, mert popzenész vagyok.
Nem értek a klasszikus zenéhez.
Popzenész vagyok.
Nem is zenélek.
Igazából a szakma kedvence, egy popsztár vagyok.
Nem tudok komponálni, popzenész vagyok.
De a szakma kedvence vagyok. Jazz-zenész vagyok.
Mi értelme féltékenykedni?
Miért lennél féltékeny? Légy önmagad!
Mi ez?
- A szimfónia. - Igen?
Ezen dolgozom.
Azta!
- Hallod? - Igen. Nagyon szép.
Játszanál még belőle?
Igen. De még nincs kész. Csak részek vannak meg.
Értem.
Most rakom össze.
Jazz-, klasszikus, meg mindenféle zenészek együtt fogják játszani.
Az jó.
- Emlékszel rá, mikor először voltam itt? - Igen, emlékszem.
- Igen. - Nagyon jól emlékszem.
Mindenfélét játszottál, hogy lenyűgözz.
- De nekem nem tetszett a hangzásod. - Igen. Voltam vagy 18 éves.
- Igen. Csodálatos volt. - Nagyon jó volt.
- Játsszunk egy kis Beethovent! - Lássuk!
Szóval…
A csengés is kell, ugye?
Lélegezz! Nem lélegzel. A kezed tőled függetlenül kell létezzen.
Így?
Figyelj ide! Én hány levegőt vettem?
- Nagyon sokat. - Igen.
De így nem lehet feldolgozni.
Nem. Azért kell sokat lélegezni, mert próbálsz kifejezni valamit.
Értem.
Ha nem lélegzel, akkor gépies lesz.
Nem fejez ki semmit.
Élet kell bele.
Lélegezz!
Igen! Ez az!
Ez az! Ennek úgy kell hangzania, mint egy kétségbeesett sikolynak.
Kétségbeesetten!
Általában nem sokat foglalkozom azzal, hogy miket írnak rólam.
Nem szeretem, ha bekategorizálnak.
Az emberek szerint egy fekete művész
nagyjából egy-két dolgot csinálhat.
Mindenki hozzászokott ezekhez a sztorikhoz,
és ha valami ettől eltérőt látnak, azt csak lebutítva tudják befogadni.
Elvitatják az eredményeink értékét.
Nem tekintik őket a kánon részének.
A szimfóniával ez ellen harcolunk.
Kezdek kicsit negatív lenni.
- Ne már! - Energikusnak kell maradni.
Nincs kifogás. Ezt hallgasd!
Jól van.
Oké.
Tudhatod
Utánzás?
Amit játszani szoktunk?
Oké.
Ja.
Gyerünk!
Nagyon szeretném elvenni a fájdalmat.
De nem lehet.
Ez egy fontos pillanat. Egy próba.
Senkinek sem a hibája. És senkinek sincs fölötte hatalma.
„Megszakadt kapcsolat.”
Régen tudtam, mi a teendő ilyenkor.
Mi szakadt meg?
Nyugi, Scottie!
Scottie Pippen nélkül nincs Jon Michael Batiste!
Minden bajnokságon…
- Mondd, ahogy van - Az igazat
- Szeresd az életet - Hozzád beszélek
Ha a dolgodat teszed
Igen
- Kérlek, mondd, ahogy van - Az igazat
- Szeresd az életet - Hozzád beszélek
Ha a dolgodat teszed Mondd az igazat
- Szia! - Szia, kicsim!
Most végeztünk.
Indulok Phoenixbe.
- Úgy hiányzol! - Te is, kicsim.
- Bölcs szavakkal int, hadd legyen - Együtt!
Hadd legyen
Aludj, ne sírj, édesem
Altatót éneklek csak neked
- Szia, kicsim! Mi újság? - Nem vagyok valami jól.
Nagyon hányingerem van, meg görcsöl a hasam.
- Nem tudom. - Durván hangzik.
Az élet néha olyan brutális.
Mondd, bűnös, hová futsz majd
Azon a napon ?
Annyi minden történik a világban.
De most szeretnélek arra hívni titeket, hogy hagyjátok magatok mögött az egészet.
Annyi minden van.
De engedjük el!
És osztozzunk egy szép, igazán emberi, szeretetteljes pillanaton.
Csináljuk így!
Mondom, te szikla
Mi bajod, te szikla ?
Nem látod, hogy szükségem van rád, szikla ?
Rémesen érzem magam. Szerintem el fog menni a hangom.
A tegnap éjjel szörnyű volt.
Mi történt?
Tiszta vér volt az ágyam, mert az egyik cső eldurrant.
Istenem!
- Szia! - Szia!
Mi újság?
Sokat festek, megvalósítom az ötleteimet,
és igyekszem gyógyulni.
Hát, azt muszáj lesz.
Rajta vagyunk.
És…
Ezt az utolsó dalt Suleikának ajánlom.
Válthatnánk zenét? Talán a zene miatt sírok.
Úgy érzem, érzelmileg manipulál.
Gyertek, sejtecskék!
Bocsánat.
Mindjárt kész.
Szia, Lizzie G! Szia, Lizzie P!
Szia, Susu!
Épp mondtam Carmennek, hogy zsiráfokat festek,
mert csak ez segít kibírni sírás nélkül.
Édesem! Megnézhetem? Mutasd meg közelebbről!
Még két másodperc. A kezdés időpontja…
Azta, 10 óra 10 perc!
Igen.
Várhattunk volna 11:11-ig.
Nem. A 10:10 is ugyanolyan jó.
Ez az, Carmen! Látom, hogy mozogsz!
Ez az! Lizzie Presser, gyerünk!
Éljen!
Életem legjobb csontvelő-átültetése.
- Szeretünk titeket! Sziasztok! - Szia! Szeretünk!
Szeretlek!
Hova mész?
Elmész?
Jó.
Szerintem megmozdulhatok, úgyhogy…
Most szorongsz és félsz.
Igen.
Ez nagyon sok.
Ha úgy érzed, mozdulni sem tudsz,
fontos, hogy megérkezz a tudatosság szintjére.
„Szorongok, és ettől szívdobogásom van.”
„Úgy érzem, nem kapok levegőt.” Ami éppen van.
„De arra fogok figyelni, ami szeretném, hogy történjen,
és nem arra, amitől félek. Nem a legrosszabb eshetőségre.”
Annak a gondolatnak ne adj energiát! Egyáltalán nem segít. Semmit.
Térj vissza ahhoz, ami szeretnéd, hogy megtörténjen!
Igen.
Mit kezdesz ma magaddal? Mi vár ma rád?
Hosszú munkanapom lesz.
Milyen érzés a munkára gondolni?
Szar.
Szar?
Mert semmihez sincs kedvem.
- Akkor hogy fogod végigcsinálni? - Megcsinálom, és kész.
Megcsinálod, és kész. Előveszed a szakmai éned, és megcsinálod.
De olyan sok éve ezt csinálom!
Igen.
Ez életed egyik legnagyobb kihívása.
Igen, de néha csak szeretnék leállni mindennel.
Mondok valamit.
Ez tényleg az a nap, amikor le kéne állnod mindennel.
Amiatt, ami Suval történik. Tényleg ma kéne megállni.
Teljesen érthető lenne.
Másrészt viszont
most ez van.
Igen!
Az afrikai dobkörökben
mindenki szólózik és improvizál a ritmusra.
Mit kapunk, ha ezt átültetjük a jazzre?
Nem csak egyvalaki szólózik, a többiek meg…
Ez egy más felfogás.
Mindenki szólózik.
Csak meg kell találnunk, hogy működik.
Igen.
- Vágod, mivel jöttem a közepén? - Igen.
Az jól működött.
Amikor… És aztán hangot vált.
Király.
Várjunk egy kicsit.
Élvezzük ki! Hagyjuk élni!
Mindenki szabadon akar élni.
Nem bírom leállítani az agyamat.
Már vagy három napja nem alszom.
Te jó ég!
Nagyon szorongok.
Valahogy muszáj aludnom.
Néhány éve szorongással és pánikrohamokkal küzdök.
Egyik nap azt hittem, le fog állni a szívem.
Nem értettem, mi van.
Talán csak izgulok.
Vagy a kórházi élményektől van.
Vagy a nagy nyomástól.
Te jó ég!
Talán túl nagy a tét. El kell készüljön a darab.
Képviselnem kell a fekete kultúrát.
Fel kell nőnöm a gondolatokhoz
és a kreativitáshoz, amit kaptam.
Néha muszáj nyomni.
Milyen üres a képeid nélkül!
Anya, neked hosszúnak tűnt ez az öt hét?
Vagy gyorsan elrepült?
Időtlen volt. Fogalmam sincs, mennyi idő telt el.
Öt év is lehetne, vagy öt óra.
Ez igaz.
- Gyors volt. - Túl sok volt?
- Jon? - Még nem tudom, milyen volt.
Öt év múlva megmondom.
Pontosan.
A nagyot keresd!
Azt várják, hogy életed legnehezebb pillanataiból
erősebben és bátrabban térj vissza,
igazi harcosként, aki végigcsinálta.
De én nem akarok kemény lenni.
Én mindent érezni akarok, ami velem történik.
A szörnyű és a gyönyörű dolgokat is.
Mindenre nyitott akarok lenni.
De drágák!
Köszönöm szépen! Köszönöm!
Köszönöm!
- Gratulálunk! - Köszönöm!
Nagyon kedves tőletek.
Ez annyira szép!
Minden oké.
- Mindenki jól van? - Én jól vagyok.
Jon, elképesztő, mennyi Grammy-díjra jelöltek,
és milyen sokféle kategóriában.
Az ember értékét nem a díjai határozzák meg, de azért örülnék párnak.
Olyan szépen állsz ehhez az egészhez,
optimizmussal és pozitívan.
Fontos számodra, hogy pozitivitást sugározz?
Van valami okod rá, hogy ezt képviseled?
Szerintem ez természetesen jön belőlem, amire vevők az emberek.
Úgyhogy mindig… Minden nyilvános szereplésemért,
akár ezért az interjúért is veled, alapvetően hálás vagyok.
Hálás vagyok, hogy megörökítik a szavaimat.
És ez kikerül a világ elé,
és úgy gondolom, komoly hatást gyakorol. És szeretném, ha ez örömteli lenne.
Azt akarom, hogy gyógyítsak és felemeljek másokat.
Mert ez nagyon is valós dolog.
De vannak feketék, akik majomkodnak,
teszik magukat a kamerának, és évszázadok óta mosolyogva táncolnak.
És nem is látták őket ennél többnek.
Teljesen el vagyunk tévedve abban,
ahogy a fekete művészeket és értelmiségieket látjuk.
Ezen túl kell lépnünk,
hogy megértsük, mit kínálnak ők a világ számára.
És erre néha túl későn jövünk rá.
Fontos ezt is kimondanom.
Ha úgy érzed, most te vagy szomorú
Dúdolj egy kis soult
Ez az életről szól
Biztos jönni fog végre valami jó
A zene minden formáját ünneplik
ma este Las Vegasban a 64. Grammy-gálán.
A legtöbb jelölést Jon Batiste kapta.
Micsoda öltöny!
Nem tudom, ki ez. Csak visznek ide-oda.
Oké. Maradj a jelenben, és koncentrálj!
Meditálj, imádkozz, koncentrálj!
Alig várom!
- Még nem ért véget az előadás, a munka. - Még nem ért véget.
Bevetted a délutánit?
Az esti következik. A délutáni pár órája volt.
Próbálom kitalálni, hogy lehetne éjszakára kevesebbet hagyni.
Ha sűrűbben veszem be…
De az lenne a lényeg, hogy folyamatosan ellásd vele a tested.
Mehet.
Következő előadónkat több Grammy-díjra jelölték idén, mint bárki mást.
Már négy díjat nyert ma. Az év felvételét és Az év albumát még megnyerheti mellé.
Most megmutatja, miért. Az utánozhatatlan Jon Batiste!
Te jó ég! Csodálatos!
Ha így mozgok
- Nem tudom, miért, de úgy érzem - Szabad vagyok
Meghallok egy dalt, ami visszarepít
- És eltölt az érzés - Szabad vagyok
- Szabadon élek - Ahogy akarok
- Eljuthatok - Ahova akarok
Mert szabad vagyok
Olyan jók a ruháik!
Ha az élet lehúz, feltörünk
Ha valaki néz, csak örülünk
Nincs megállás
Ez nem gyakorlás
Nem ámítás
Ez a valóság
Annyira jó!
Ne üldögéljünk, emberek!
Mutasd, hogy járod
Mutasd, hogy rázod
Érintsd meg a képernyőt!
Kérd el az áldást! Küldöm az áldást!
Mutasd, hogy mit tudsz
Mutasd, hogy járod
Csavard fel a hangerőt!
Ha eddig senki…
…hogy rázod
…nem engedte, hogy önmagad legyél, én most megengedem!
Légy önmagad!
Mutasd meg, mit tudsz
Mutasd, hogy járod
Ha így mozgok Nem tudom, miért, de úgy érzem
Szabad vagyok
Elképesztő volt. Hihetetlen.
Azta! Hihetetlen.
Jó volt.
Az egész stadiont felállította, komolyan.
Ez az igazi New Orleans.
Ő a gála igazi sztárja.
Jó estét! Uralkodjon ma a szeretet!
Nagyon éles a verseny.
Több mint fél évszázada a művészek
albumokon keresztül fejezik ki magukat.
A zenéjük az életünk integráns részévé válhat,
miközben kommentálják és formálják kultúránkat.
Íme tíz művész, akik kreatív energiáik legjavát nyújtották nekünk.
AZ ÉV ALBUMA
Már így is nyert, ez a lényeg. Négy Grammy-díj, az rengeteg.
A Grammy-díj nyertese…
We Are.
Jon Batiste.
Te jó ég!
Ez hihetetlen.
Helló!
Azta!
- Most már hozzámész? - Már hozzámentem!
Azta! Köszönöm!
Azt a rohadt!
Van valami, amiben szívből hiszek.
Nincs olyan, hogy a legjobb zenész,
a legjobb művész, legjobb táncos, legjobb színész.
A kreatív művészetek teljesen szubjektívek.
És akkor érik el az embert, amikor a legnagyobb szüksége van rá.
Elkészül egy dal vagy egy album,
és szinte mintha érezné, kinek van rá a legnagyobb szüksége.
Komolyan.
Hálát adok Istennek. Mindennap fejlesztem a tudásomat.
Imádom a zenét. Kiskorom óta játszom.
Számomra több, mint szórakoztatás. Ez spirituális gyakorlat.
És most az igazi művészekhez, igazi zenészekhez szólnék.
Csináld tovább! Légy önmagad! Ennyi az egész.
Szeretlek, még ha nem is ismerlek!
Jó éjt! Sziasztok!
Jon Batiste!
Ismét nyert. Gratulálok!
Tökéletes volt. Tökéletes voltál.
Ryan!
Gratulálok!
Gyönyörű! Jól látszik az arany?
- Igen. - Igen. Szuper, Jon!
Oké, segítek, aztán…
- Jon! - Jon!
Jon, adnál pár autogramot?
Jon, adnál autogramot, édesem?
A hétvégén volt Vegasban a Grammy-gála.
Üdv a cimbimnek, Jon Batiste-nak. Jó tesó vagy!
Egy igazi zenész. Az övé Az év albuma.
Mire véljük azt a botrányt, ami a Grammy-gálán történt?
Elhozta Billie Eilish elől Az év albumát!
És Lil Nas X elől. Ezeket az albumokat pedig hallgatták is.
Jon Batiste előadása a The Ellen Show-ba is elment volna.
Úgy látszik, leragadt Pharrell klipjénél a „Happy”-hez.
Persze tisztelem. Szerintem csodálatos…
Tudjátok, hogy 14 éve nem nyert fekete művész Év albumát?
- Ugye tudjátok? - Mi? Komolyan?
A nagy része lakkbőr. Ráférne egy kis…
Az sajnos nem szívja be az ápolószert.
- Nagyon sajnálom. - Én is.
Semmi gond. Majd legközelebb.
Csak a legjobb termékeket használom, de ehhez nincs.
Csak viaszmentes krémjeim vannak.
Akkor legközelebb. Semmi gond!
- Jól van. - Köszönöm.
- Csak felültem egy kicsit pihenni. - Ön valami híresség?
- Miért? - Látom, veszik.
Ő egy jó barátom. Csak filmez.
- Értem. - Csak lóg velem.
- Mivel foglalkozik? - Zenélek.
- Tényleg? - Igen.
Ja. Volt egy…
- Tegnap este fellépésünk volt. - A Grammy-gálán?
- Ott voltunk tegnap este. Csodás volt. - Köszönöm. De jó!
Elképesztő volt, de tényleg.
Maga igazi showman.
- Az a tánc… - Ez maga?
- Igen. - A címlapon van!
- Ez igen! - Nem akarjuk feltartani.
Köszönöm szépen, szép napot!
Örültünk.
A vendégem. Ez a lakkcipőre is használható.
- Ugyan, ne fáradjon! - De, megoldom.
- Biztos? - Igen.
- Jó buli volt este! - Köszönöm.
- Helló! Oké! - Oké!
Isten áldjon!
- A győztesek! - Gratulálok!
Igen, köszönöm!
Azta!
Mindenki a saját útját járja.
Mind a saját végső célunk felé tartunk.
A világ mondja meg, mi vagy.
Nagy siker, vagy nagy kudarc.
Romlik Suleika egészsége, közben meg New York Times bestseller lett a könyve.
Ez az ő útja.
Öt Grammy-díjat nyertem, köztük Az év albumát.
A legnagyobb zenei díjat.
„Gyere haza! Újra kórházban van.”
Ez most az életünk.
Nagyon jó voltál.
Fent, a bordáimnál.
Segítenél felülni?
Kértem ragasztót a festményekhez.
Jól van.
Bejössz még este?
Hánykor?
Később?
Este találkozunk.
NYITÁNY (FŐ MOTÍVUM)
Az az Asz!
Játszd végig a dallamot, hadd halljam!
Mit gondoltok?
Tetszik.
Szuper. Próbáljuk meg még egyszer! Most felveszem.
Ez az!
Erővel játszd!
Vadnyugat. Magadra hagytak. Egy cowboy vagy. Nem félsz.
- Jon, kérlek! - Pillanat!
- Szia! - Jon, kérlek!
- Kérhetünk egy ugrást? - Persze.
Bumm!
Nem is akartam híres lenni. Sosem ez motivált a zenében.
Valami ilyesmi.
Hálás vagyok érte, de ha még híresebb lennék,
az csak még inkább távol tartana a családomtól, a szeretteimtől.
- Nehezen megmozgatható közönség. - Tudom.
- Számítok rád. - Fel fogom rázni őket.
Nem szabad átadni a kontrollt a becsvágynak.
Ekkora lesz, talán kicsit nagyobb.
És sakktáblamintát szeretnék.
Nem szabad, hogy ezen keresztül lásd magadat és a szeretteidet.
Szinte kettős életet kell élni.
- Helló! - Dr. Charles!
- Hogy van? - Itt vagyok, és boldog vagyok.
- De jó! - És ön hogy van?
Megvagyok.
Aludt.
Az első kérdés: hogy működik a beültetett rész, milyen a csontvelő?
A velő csodásan fest. Nem találtunk leukémiás sejtet.
Teljes remisszióban van.
- Szuper. - Ez jó.
- Vegyük át a problémákat, kisasszony! - Ajjaj!
- Csak pozitívan! - Oké. Bátor vagyok.
Vajon mondjuk öt év múlva visszatér a rák?
Nem tudjuk.
Mi változik? Most nem állunk le a kemoterápiával.
Addig adjuk, amíg használ.
- Kemó, egész életemben? - Igen.
A munkánk 90%-a a kockázatminimalizálás.
- Megéri kockáztatni? Oké? - Értem.
Bizonyos dolgokról döntenie kell majd.
„El fogok menni 1000 ember közé?”
De a cél az élet, és nem a túlélés, oké?
Ön mindennap úgy él, mintha az utolsó napja lenne.
Különleges nő. A számok önnek semmit sem jelentenek.
Milyen sűrűn lesz biopszia?
6 hónapnál, aztán 9-nél, aztán 12-nél.
Onnantól hathavonta. Öt év után megbeszéljük a folytatást.
Úgy látom, aggódik.
Nem. Azt hiszem, jól vagyok.
De az, hogy egész életemben kemoterápiára kell járnom…
- Ez elég ijesztően hangzik. - Megértem.
Nem kötelező.
- Ne feledje… - Nem.
- Ez nem szentírás. - Igen.
Azt csináljuk, ami jó döntésnek tűnik. De fontos tervezni.
„Ezt fogom csinálni.” De csak a hülyék és a halottak nem változtatnak.
Ön is meggondolhatja magát, és én is.
Jól vagyok, csak…
Van más is, aki egész életében kemóra jár, de megszokta, és jó életszínvonalon él?
Hogy vagy? Hogy van a hited?
Mindennel kapcsolatban?
Hiszem, hogy minden megváltozhat.
JANE, A TERAPEUTA
Hiszem, hogy minden meg is változik.
Az Úr adja, az Úr el is veheti.
Egy pillanat alatt.
Minden elmúlhat.
Sok minden van, ami örülnék, ha másképp lenne.
De azt hiszem, egyre jobban megértem,
mit jelent igazán elfogadni a dolgokat.
És mit jelent az igazi hála.
És ezt fontos minél hamarabb megértenem.
Értem. Hogy dolgozod ezt fel?
Van egy döntés,
ami szép lassan elém került.
Most kell meghoznom.
És ennek semmi köze ahhoz, amit a külvilág lát belőlem.
Ez nem könnyű.
A félelem hiánya kell hozzá.
Híreim vannak drága barátunkról, Jon Batiste-ről.
Jon úgy döntött, elhagyja a műsort.
Tudom. Én is így érzek.
Magánéleti okokból távozik,
és nagyon jól teszi, jó oka van rá.
Nagyon örülök, hogy megteszi.
Jon Batiste bemutatja az „Amerikai szimfóniát” a Carnegie-ben.
Jon Batiste a Carnegie Hall művésze…
„Több mint egy évszázadnyi fekete zsenialitás betetőzése.”
A műben az Oscar-díjas zeneszerző
a zene nagyjai előtt tiszteleg, mint Duke Ellington,
James Reese Europe, Mahalia Jackson és Nina Simone,
akik mind felléptek a Carnegie-ben.
Jó estét!
Üdv a Carnegie Hallban!
Hát nem csodás ez a hely?
Készen álltok?
Majdnem egy éve most először mozdulok ki.
Készen álltok a nap hősére?
A maestro!
New Orleans királya!
Hölgyeim és uraim, nagy tapsot kérek
Jon Batiste-nak és az „Amerikai szimfóniának”!
Jól van!
Helló!
Köszönjük!
Azta!
Mehet?
Játsszunk!
A nap bealkonyul
Az éj reánk borul
De győzni így fogunk
A nap bealkonyul
Az éj reánk borul
De győzni így fogunk
Elment az áram.
Nincs áram.
Nincs áram a színpadon.
Elment az áram.
Még nincs áram.
Próbáld meg a fülhallgatód!
Ha rám bánat borul
S az öröm távol
A lelkem
Felkiált
De az Uram szárnyain
Szívem száll
A hegy ormára
Hol a fény honol
S a nap süt
Ragyog
És egész
Lényem
Dalol
Isten ereje megállíthatatlan.
Annyi minden próbálta ezt meggátolni.
Annyi akadályt kellett leküzdenünk.
Még az előadás közben is, amit észre sem vettetek.
De most itt vagyunk, és játszunk.
Az egész zenei diaszpóra.
Köszönjük, hogy tanúi vagytok ennek.
Köszönjük!
Végy vizet !
Ez nem múlik soha
Az érzés ugyanaz
Ha meglátom arcodat
Ez nem múlik soha
Bölcs báránynak hittem magam
Ha tervezel, Isten kacag
Menőnek hittem magam Aztán jött a baj
Kaland a nyárban
Minket erre szántak
Szükségem van rád És ez mindig így marad
Ez nem múlik soha
Ha meglátom arcodat
Az érzés ugyanaz
Ez nem múlik soha
Kalandra vágytam
Minket erre szántak
Szükségem van rád És ez mindig így marad
Ez nem múlik soha
Ha meglátom arcodat
Az érzés ugyanaz
Ez nem múlik soha
Nem, nem
A feliratot fordította: Lipták András