Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Я Б Ъ Л К О В Ц В Я Т
Здравейте... - По дяволите...
Съжалявам.
Ваш роднина? - Прахът на баща ми.
Моите съболезнования.
Заповядайте.
Копнееше да види Дунава, но...
Не му се удаде възможност.
Затова го доведох...
От Виетнам.
От Виетнам ли? - Да, ходили ли сте там?
Не. Дори до Балатон не мога да стигна...
Голямо езеро недалеч оттук.
Имат лангош, хек и немски туристи.
Не съм добър в разговорите. Никога не знам какво да кажа.
Изненадана съм да го чуя.
Баща ми пристигна.
Как така? - Мечтата му се сбъдна.
Почакай! Може ли да дойда с теб?
Знаеш ли пътя?
Ще ти нося куфара.
Виктор Палфай, на вашите услуги, мадам.
"Мадам" ли?
Всъщност аз съм рицар, пътуващ във времето.
Извинявай.
А спасяването на млади дами е моята специалност.
За първи път ли си в Будапеща? Имаш ли къде да отседнеш?
Унгарският ти е чудесен.
Имаш ли роднини тук? Колко ще останеш? Какво ще правиш?
Търся някого.
Семейството ми иска да го намеря.
Да ви помогна ли с куфара, мадам? Така ни учат в рицарската академия.
Заповядай.
Какво знаем за този важен човек?
Учил е в Аграрния университет около 1974 г.
Той е безразсъден, което е част от чара му.
Добър танцьор е и обича природата.
Добре, някакво начало е. - Много е забавен.
Той е загадъчен, винаги ухае добре и...
И? - Целува се отлично.
Парламентът е известен с това, че Фреди иска да го купи.
Кой?
Фреди Меркюри. Вокалистът на "Куийн".
През 1986 г. с емблематичния си концерт в Унгария
"Куийн" са първата западна група, преминала Желязната завеса.
Откъде се появиха тези възли?
Фреди излиза на сцената с обичайния си бял потник и...
Знам тази песен.
Баба ми я е пяла.
Почти стигнахме.
Пристигнахме.
Това е най-забавният начин да разгледаш града.
Значи си била тук и преди.
Знаеш ли, баща ми винаги е казвал, че съдбата ни следва.
Ако трябва да се срещнеш с някого, ще се случи.
Но аз искам да изпреваря съдбата.
Много е важно да го намеря.
Ще ми помогнеш ли?
Познавам някого, който би могъл.
Той ще те чака тук утре сутрин.
Тук в кафенето.
В 9 ч.
Лека нощ! - И на вас, сър!
Чакай малко.
Не успях да разбера името ти.
Аз съм Сонг Ха. - За мен е удоволствие, Сонг Ха.
Какво прекрасно утро! - Хубаво...
Аз съм перверзен преследвач.
Какво да ти донеса?
Бих искал капучино, шоколадов кроасан...
И да ги донесе някоя весела и мила сервитьорка.
Имаме само обикновени.
Обикновена сервитьорка? Ще свърши работа.
Добро утро. - Добро утро.
Съжалявам за закъснението.
Къде е приятелят ти?
Шерлок Холмс, на вашите услуги. - Моля?
Шегувам се.
С какво да бъда полезен?
Търся изчезнал човек.
Направих малко проучване.
През 1974г. три випуска завършват Аграрния университет.
Или общо 87 души.
Трябва само да разговаряме с тях.
Невероятен план.
Добър ден, госпожице. - За мен капучино с ванилов кроасан.
Веднага.
Приятен човек...
Харесвам всички, които ми носят кафе и закуска.
Ами онези, които носят цветя?
Бяла фрезия.
Любимото цвете на баба ми.
Ще започваме ли?
Имаш ли имената и телефонните номера?
Страхотен въпрос, Уотсън.
Виктор... - Да отидем в университета.
Колата ми е отвън...
Всъщност е на майка ми, но е отвън.
Много е вкусен, както и този с шоколада.
Бихте ли ги опаковали за вкъщи?
Разбира се.
В брой или с карта? - С карта.
Чудесно.
Видя ли му физиономията?
Все едно Чарлс Менсън ме гледаше. - Кой?
Тази история ще бъде разказана само на мистериозна лунна светлина,
пред огледало.
Ще разберат, че сме голяма работа.
Точно както го описа баба ми.
Един мъдър виетнамец казва,
че често се страхуваме да пуснем нещо,
защото няма да има за какво да се хванем.
Какво имаш предвид?
Чудя се какъв би бил животът ни,
ако баба ми не настояваше толкова
и не беше пазила този спомен?
Помогнал й е да оцелее във войната. Давал й е надежда.
Може би не бива да пускаме онова, което сме намерили.
Това от кой филм е?
Мъдростта е моята суперсила.
Намерих го. - Какво търсите?
Всички търсим нещо или някого.
Знаете какво е щастието.
Непостоянно е и щом открием човека, не бива да го пускаме.
Но първо трябва да го намерим. - В библиотеката?
Никога не знаеш къде ще откриеш щастието.
Студентската ви книжка, моля.
Добре.
УНИЦЕФ...
Зоопарка...
Проблем ли е, ако е от друг университет
и е с изтекъл срок?
Точна оценка на ситуацията, бърза реакция и прецизни движения.
Наистина изпревари съдбата. - Благодаря.
Изгубих студентската си книжка. - Студент ли си?
Не, защо? - Значи не ти трябва.
Напротив.
Каква е тази миризма?
Пълнени палачинки с ябълков сос.
Мирише на нещо, което правеше баба ми.
И моят дядо ги прави.
Погледни.
Ето ги и тях.
Няма го тук.
Какво виждаш? - Не става, Виктор.
Моля те.
Добре.
Виждам около петдесет души
и никой от тях не е човекът, когото търсим.
Не, тук има петдесет души,
от които поне един познава човека, когото издирваме.
Знам, че е било отдавна, но може би си спомняте нещо.
Не се казва Ласло, а Тибор.
Добро утро... - Да, всички търсим някого,
но този път е... Сигурен ли сте?
Аграрният университет... Развели са се.
Не знае къде живее.
Развели са се, а после го е убила.
Да, ще се регистрирам.
Все още не съм...
Но ви търся по друг въпрос - търся някого...
Благодаря ви. Ще се свържа с вас.
Недей да се предаваш, Шерлок.
Знаеш ли какво е това? - Салфетка?
Да, ама не.
Това е салфетка с адрес. - Чий адрес?
На секретаря на Асоциацията на виетнамците в Унгария.
Утре отиваме там.
Суан Лан.
Защо първо не потърсихме тях?
Току-що научих за съществуването им.
Но първо ще те заведа на едно чудно място.
Изненада е, ще ти хареса.
Цвете за цветето.
Когато слънцето огрее хълма, гледката спира дъха.
Коктейл...
Няма отговор.
Добро утро. - Добро утро на теб също.
Постоянно закъснявам.
Виктор.
Твърде сме различни.
Животът ни е различен.
Всичко зависи от нас.
Не ми ли каза нещо подобно?
Трябва да изпреварваме съдбата.
Имам годеник...
Аз...
Познавам го от дванайсетгодишен,
семействата ни се разбират, ние също...
Това те отегчава.
Как смееш?
Не се дръж, сякаш знаеш всичко за живота ми.
Отвърна на целувката ми. - Не го исках.
Извинете, тук ли живее г-жа Суан Лан?
Как да помогна? - Събираме информация
за студентите на Аграрния университет.
Каква информация? - Търсим Тибор.
Бил е колега на г-жа Суан Лан.
Боя се, че не мога да помогна. - Моля ви.
Сонг Ха е дошла чак от Виетнам, за да го намери.
Добре, влезте.
Благодаря.
Заповядайте.
Извинете ме.
Сонг Ха, погледни!
Дали е той?
Защо мислиш така, Шерлок?
Просто предчувствие.
Тиен Нга, Тиен Нга!
Казвам се Сонг Ха, познавате ли... - Надявах се да ме посетиш.
Той откри ли те? - Госпожо, аз съм...
Беше война, всички се страхуваха, включително и аз.
Трябваше да се подчиняваме.
Нямахме избор.
Възхищавах ти се за смелостта.
Търся Тибор, дали... - Вината не е в любовта, а в хората.
Добре ли си, бабо? Искаш ли да си починеш?
Всичко е наред. Остави ме.
Любовта е малко нещо, но е способна на големи дела.
Откога е в това състояние? - Откакто почина дядо ми.
Съсипа бедното им семейство...
Кого имате предвид? - Тиен Нга.
Съжаляваме за безпокойството.
Да вървим.
Довиждане.
Здравей. Нося ти кафе и закуска.
Не съм готова.
Продължих да ровя.
Намерих групова снимка от 1974 г.
Погледни.
Виждаш ли? - Това е баба ми.
Този ли е Тибор?
Може би.
А това тук е дамата с котките.
Ще я посетим. - Дамата с котките ли?
Онези жени, които отдавна са се отказали от семейния живот.
Затова мразят света, но най-вече хората.
Котките някак си го усещат и се местят при тях.
Ужасен си! - Затова хората ме обичат.
Виктор, онзи ден... - Знам.
Вече знаеш, че съм сгодена.
Да.
Аз пък планирам да осиновя котка или куче, или алпака.
Все още не мога да реша кое от трите...
Гущер би ти подхождал повече, можеш да го храниш...
Прекаляваш, Мулан. - Мулан е китайка.
Какво е това на чорапите ти? - Рогат заек-елен.
Рогат заек-елен ли?
Нямаха глиган. - Разбирам.
Нито лисица.
А нямаха ли чорапи без животни?
Защо да нося чорапи без животни?
Здравейте.
Виктор Палфай.
Каталин Сабадош.
Заповядайте.
Недейте да се събувате, ще се върна след секунда.
Тя ли е? - Без съмнение. Погледни я!
Какво иска? - Все още не знам.
Ето ме. Донесох кафе.
Не мога да опиша колко съм щастлив,
че сте в Унгария. Заповядайте.
Благодаря.
Как се запознахте?
Членувам в Грийнпийс и е важно да...
Той изследва водите. А аз стоях на брега.
Баща ми искаше да види Дунава, затова го доведох тук.
Къде е той сега? - Във водата.
Дойдохме, защото търсим някого,
когото познавате от университета.
Какво ти разказа баба ти? - Много малко.
Тиен Нга, почакай!
Съжалявам.
Да вървим. - Идвам.
Ако се обърне, значи те харесва.
Дано не е каквото си мисля. - Разбира се, просто се сблъскахме.
Добро утро.
Хайде.
Чела ли си Ромео и Жулиета? - Моля?
Ромео и Жулиета. Краят е доста трагичен.
Тя изпива отрова, той решава, че е мъртва, и изпива отрова.
После тя се събужда, вижда, че е мъртъв, и се пронизва.
Шомло ще участва. Ще се радвам да дойдеш.
Ще си помисля.
Ще се върна след минута. - Добре.
Навсякъде те търсих. - Как е рамото ти?
Добре, но ще е по-добре, ако се погрижиш за него.
Какво има? - Всичко е наред.
Ще се върна. - Добре.
Преди да изчезнеш отново...
Искам да те попитам дали би дошла с мен на бала.
Не знам дали ще ходя.
Прекъсвам ли ви? - Не, искам да поканя Тиен на бала.
За съжаление, тя вече обеща да ме придружи.
Разбирам.
Съжалявам, грешката е моя.
Ще ме придружиш ли? - Какво?
Ще ме придружиш ли на бала? - Мислех, че само...
Разбира се.
Но знаеш, че не можем да рискуваме да не ни видят заедно.
Разбира се. Не можем да рискуваме.
Управителният съвет на университета поздравява преподавателите,
комунистическата младеж,
представителите на партията, регистраторите
и виетнамските ни другари, спомагащи строежа
на процъфтяващо приятелство между страните ни.
Време е да дадем път на веселието. Другари!
Откривам университетския бал от 1974 г.
Недей да я зяпаш, гледат те.
Чуваш ли?!
Полудя ли? Тя е виетнамка.
Приятелки ли сте? Искам да я опозная.
Нищо не разбираш.
Забранено й е да излиза с местните.
Забранено ли? Що за извинение?
Не се шегувам.
Съжалявам. - Вината е моя.
После ме погледна.
Нима? - Да.
Много е мило. Наистина ли ти каза...
Какво е мило и кой какво каза?
Тибор.
Надявам се, че нищо не се е случило.
Не можеш да ни го причиниш.
Рискуваш бъдещето ни.
Не и ако не разберат.
Тук нищо не остава тайна.
Наистина ли мислиш, че аз ще те издам?
Радвам се за вас. - Благодаря.
Ще тръгвам. До утре в библиотеката. - Както обикновено.
С половин час закъснение? - Закъснях само веднъж.
Веднъж на ден.
Пазете се. Дори стените имат уши.
Знам, че за теб това е вълнуващо приключение
но не осъзнаваш какъв е залогът.
Става дума за живота ни. Разбираш ли?
Разбира се, успокой се. - Нима?
Бащата на Тиен Нга загина като герой от войната.
Затова са й дали възможност да учи тук.
Какво ще каже майка й, ако депортират дъщеря й,
заради някакъв глупав романс?
Какво ще правиш довечера? - Трябва да уча.
"Универсалният ефект на агрохимията върху плевелите и растенията."
Звучи вълнуващо.
Довечера ще ходим в клуба. - Добре.
Тан пак се обърна.
Забелязала ли си, че постоянно те гледа.
Бихте били добра двойка.
Трябва да го обмисля.
Ако Жулиета беше мислила... - Щеше да е още жива.
Раздавай.
Страхотна карта.
Пак ли събра добрите карти?
Трябва ли да гледаме новините?
Донесох ви вино.
Кой разбърка картите?
Виждам ти картите.
Тя нали каза, че ще дойде?
Ако оценките й се влошат... - На Тиен Нга ли?
Виждала ли си я без учебник?
Мислех да вземам уроци от нея.
С радост ще ти помогна.
На теб също - с унгарските наименования и прочие.
Рицарят на смъртта идва.
Разрешителното.
Ще обсъдим следващото ви събрание в кабинета ми.
Тук сме, за да учим.
Приятелката ви също ли идва тук, за да учи?
Кого имате предвид? - Къде е Тиен Нга?
Учи в стаята си.
Елате с мен.
Ще я предупредя.
Не крием нищо, можем да разговаряме на унгарски.
Как са родителите ви?
Добре са, другарю Ву Тан.
Надявам се, че няма нужда да напомням,
че е голяма привилегия да учите тук.
Разбира се.
Знаете правилата.
Ако един от вас се провали, ще повлече и останалите.
Как ще се почувстват родителите ви, ако ви изгонят?
Горркият ви баща! Знаете ли, че го познавах лично?
Другарю.
Разрешителното.
Изглежда сте прекарали следобеда заедно с другарката Суан Лан.
Бяхме на излет в гората.
Седнете!
Запишете имената на всички, които бяха в гората.
Всички имаха разрешително.
Продължавай да пишеш.
Приятна вечер.
Всички ли изброи?
Как мислиш? Нямах избор.
Успокойте се. Никой не знае. Дори да клюкарстват,
няма да заподозрат отличничката, че има тайна.
Бих предпочела изобщо да няма тайна.
Знам.
Вие с Тан също не бива да се увличате.
Какво имаш предвид? - Да, какво имаш предвид?
Виждам как се гледате.
И това ли е забранено? - Да.
По цял ден трябва да седим със затворени очи, в пълна тишина.
Какво стана? Какво те питаха?
Нищо особено. Влизаш, теглиш въпрос и започваш.
Ами ако се запънеш?
Знаем всичко. Недей да се безпокоиш.
Всичко ще бъде наред. Чуваш ли?
Успокой се. Точно ти нямаш за какво да се притесняваш.
Всичко зависи от изпита.
Браво на теб. Няма да помогне, ако си докараш язва.
Какво става?
Все още не разбирам нищо.
Няма да разбереш, ако пропускаш лекциите.
Освен ако ти не ми обясниш всичко.
Добре, обичайното място в 19 ч.
Ще бъда там.
Ще получиш цялото ми внимание.
Не вземам нищо по-малко.
Тиен Нга, почакай.
Какво става? - Нищо. Вече съм по-добре.
Здрасти.
Какво има?
Нищо. - Урокът... Съжалявам, аз...
Всичко е наред, разбирам.
Какво стана? - Уредено е.
Очаква те утре следобед. - Благодаря.
Трябва да поговорим.
Искам да ти обясня защо не успях да дойда.
Трябваше да помогна на някого. - Някой по-важен от мен.
Не, някой в сериозна беда. - Какво имаш предвид?
Кой е в беда?
Можеш ли да пазиш тайна?
Смятам, че сте между 7 и 9 седмица.
Ако е вярно, ще разберат, че сме ги прикрили.
Ще те отпратят ли?
Бог знае къде. - Какво имаш предвид?
Ще ме пратят в трудов лагер или на фронта.
Не искам да си тръгваш. - Аз също.
Разбирате, че във вашето положение
не би било от полза да укривате информация.
Разбира се. - Чудесно.
Откога знаете, че Тиен Нга има връзка с Тибор?
Не знаех. - Споделяте стая. Не разговаряте ли?
Не сме го обсъждали.
Смятате ли, че ще ви повярвам? - Това е истината.
Имахме някои разногласия.
По този въпрос ли?
Спорехме дали е нужно да се сближаваме с местните.
Имате ли местни приятели?
Нямам.
Червенокосото момиче и Тан също са близки.
Знаете, че ще разпитам всички.
Моля, влезте.
Седнете.
Дочух слух.
Един от виетнамските студенти се е сближил с унгарски студент.
Какво знаете по въпроса? - Доколкото знам чужденците не...
Чужденците? Интересно. Мислех, че сте приятели.
Разбира се, но знаем, че те няма да останат тук.
Приятелствата са сложни.
Забелязах, че сте доста близки с ваша колега.
Ние просто...
Учим заедно.
Тук са заради благосклонността и добротата на нашите лидери.
Ако някой от приятелите ви злоупотреби с тази доброта...
Знаете ли какво е колективна вина?
Трябва да пазим останалите и честта си.
Съгласна ли сте?
Знам само, че... - След бала...
Тиен Нга, събудете се! Имате 10 мин. да си стегнете багажа.
Спрете. Не мога да ви пусна... - Извинете.
Професорът ми каза. Защо трябваше да го чуя от нея?
Къде е? - Не знаем.
Отивам да я намеря.
Безгръбначен предател! Как смееш да ми се вясваш?!
Безгръбначно!
Не знаеш?
Спри! Пазачът ще прибере всички ни.
Скоро щеше да си проличи и щеше да стане по-зле!
Затова си решил да ни предадеш, така ли?
Ти не знаеш? - Какво става тук?
Нищо, тръгваме си.
Трябва да я намеря.
Ще ти помогна.
Наистина ли ще ми помогнеш?
Ще ми помогнеш.
Разбира се.
Отивам да я търся.
Къде? В консулството ли?
Ако е нужно... - Ще те арестуват.
Възможно е. - Тибор, Тибор!
Няма да се получи. Моля те, обмисли го.
Какво правите тук? - Откъде ще започнем?
От консулството. - Да вървим.
Разбира се, че идваме с теб.
Имам спестени пари. Ще ги донеса.
Скрийте се! Другарю Ву Тан, имам един въпрос.
Вярно ли е? - Какво?
Вие ли ни предадохте?
Моля ви, трябва да я видя. - Невъзможно.
Тя носи моето бебе. - Разбираме.
Поне ни кажете дали е тук?
Повикайте някой друг. - Другари, моля ви да си вървите.
Разберете, трябва да намерим... - Тук не е отдел за изгубени деца.
Искам само да разговарям с нея... - Напуснете веднага, моля!
Какво стана?
Трябва ни друг план.
Откога имаш апартамент?
Един приятел замина, едва ли ще се върне.
Това е апартамент на дисидент? - Поне имаме време.
Как се стига до Виетнам? С влак ли?
Добро утро. Кога е следващият влак за Ханой?
За къде? - За Ханой.
Виетнам...
Влаковете са на всеки две седмици, но не са редовни.
Кога е следващият? - Не знам.
Кога е бил последният?
Ако знаех, щях да мога да ви кажа кога е следващият.
Кой би могъл да ми каже? - Само Бог, скъпи.
Имате ли разрешително?
Разрешително ли? - За закупуване на билет.
Имате ли разрешително?
Внимавай да не настинеш.
Трябва да се връщам в университета.
Добре, върви.
Благодаря.
Тя ще дойде, скъпи.
Ще се радва да те види, скъпа.
9-и коловоз.
Никой не можеше да помогне.
Тиен Нга изложи на риск всички ни.
Нямаше да прекрати бременността си.
Сигурна съм. Рано или късно, щяха да разберат.
Бяха други времена... - Знаете ли нещо за него?
Той направи всичко възможно, за да я последва,
но в онзи режим не беше лесно.
Моля ви...
От девет дни ви повтарям,
че не мога да ви пусна. - Разбирам.
Прекалено съм добродушен, затова не са ви арестували все още.
Добро утро, Тибор. - Марта, все по-красива с всеки ден.
А вие изглеждате все по-зле.
Моля ви, помогнете ми. - Вече ви казах, че не мога.
Приберете се и се изкъпете.
Аз...
Има още... - Няма.
Тиен Нга веднага би избягала, ако види това.
Имаме план. Не е идеален, но е единственият.
Даже не ме пуснаха да вляза. Не искаха да ме изслушат.
Ако не беше такъв страхливец, нямаше да сме в това положение.
Страхливец ли? - Да не би да си оглушал?
Да не мислиш, че ми е лесно? - Това не помага!
Трябваше да си мълча, докато разберат и накажат всички ни.
Достатъчно!
Да не мислиш, че щеше да ни се размине?
Ти мислиш само за... - Достатъчно!
Тиен Нга е отговорен и достоен човек.
Неслучайно не е искала да знаеш.
Ти си егоист.
Не е искала да знам...
Тук сте само защото се чувствате виновни.
Какво значение има, нали ти помагаме?
Тук са, защото се крият. Допускат същата грешка.
Докъде бяхме...
Вървете си, за да си нямате проблеми.
Най-накрая!
Искам само да знам, че Тиен Нга се е прибрала и е добре.
Много съм ти задължен.
Така или иначе, все съм с вас.
Наистина ли? - Да, той също...
Как ще действаш? - Ще импровизирам.
Добро утро, Тибор.
От известно време не си идвал, реших, че си се отказал.
Така ли? - Притесних се, че може да си болен.
Изглеждаш доста добре. - Вие също, както винаги.
Какво си намислил?
Да не си решил да го упоиш?
Имаме план. Но няма да се справим без вас.
Не думай... Ела.
Това е моят приятел Тан. - Добър ден.
Добър ден.
Надявам се, че не той те е предал.
Тан щеше да поиска билет за влака, за да посети
болната си майка в Ханой, но аз ще отида вместо него.
Не си приличате много. - Моля ви.
Защо да ви правя толкова голяма услуга?
Защото вярвате в любовта.
Няма да се успокоиш, докато не забъркаш всички ни, нали?
Ще имаме по-малко неприятности, ако му помогнем.
Ела с мен! Остани тук.
Какво стана? - Ще им отнеме една седмица.
Намери я. - Поздрави я от нас.
Пази се.
Благодаря ви.
Благодаря.
Така и не го видях повече, но се носеха слухове,
че го затворили по обвинение в шпионаж,
че са го екзекутирали или че е избягал.
Чух също, че отглежда ябълки и живее на село.
Знаем, че не я е намерил.
Повече не говорихме, Суан Лан напусна и си замина.
Не знам какво стана с нея.
Групата просто се разпръсна.
Останахме само ние.
Ние няма да се откажем. Ще ви се обадим, ако открием нещо
Би било чудесно.
Благодаря за помощта.
По дяволите.
Щеше ли да е различно, ако бяха по-смели?
Тан е можел да ги спаси, като заяви, че бебето е негово.
Къде е Куанг? - Съобщиха й, че синът й е починал.
Рядко се прибират, на колко беше? - На 17 г.
Защо се е прибрала? - Ще засрами майка си.
Няма да продължи дълго. Но ни трябват войници.
Претърпели са много загуби. - Влезте!
Като всички нас. - Внимание!
Леви марш!
Внимание! За поздрав!
Долу оръжия!
Тиен Нга.
Майко.
Толкова се радвам, че си у дома. Влез.
Конецът се скъса.
Аз...
Не съм вкъщи за малко.
Излъгах. - Знам.
Защо ме остави да се прибера?
Не се ли е срамуваш от мен?
Дъще... Имам само теб.
Аз...
Толкова съжалявам.
Бащата вероятно е добър човек, щом искаш да задържиш бебето.
Родителите са отговорни за грешките на децата си.
Погрижи се за нея, дай й сили за пътя, който й предстои.
Тя притежава твоя инат, разбираш ли?
Вземи ги.
Щом бебето се роди, си намери работа и го отгледай.
Някой ден ще ми дойдеш на гости. Мила моя...
Има ли някой тук?
Няма никого.
Безнадеждно е.
Да хапнем нещо вкусно.
Знам едно място наблизо.
Добър ден. - Желаете ли меню?
Да, моля. Мадмоазел?
Благодаря.
Страхотно е.
Опитайте и това.
Беше прав. Храната ми оправи настроението.
Те също са търсели щастието.
Точно като теб.
Заповядайте. - Благодаря.
Опитай.
Не си ми разказвал нищо за майка си.
След смъртта на баща ми страдаше и трудно се възстанови.
Но дядо много й помогна.
Той те е научил да бъдеш джентълмен.
Дядо ми също като баба ти има известна реплика:
"Единственото, което остава за цял живот, е животът.
Всичко останало е несигурно".
Мъдър човек.
Наистина.
Явно е много важен за теб.
Да.
Дядо ми ме отгледа.
Разбирам.
Да, знам.
Моите най-искрени съболезнования.
Поредната задънена улица. Никога няма да го намеря.
Може би не е случайно.
Може би съдбата ми показва,
че това не е правилният път.
Сигурно е така.
Не бива да се съсредоточавам върху това точно сега.
А върху годеника си ли?
Обичаш ли го?
Как можа да попиташ това?
Какво става? - Свърши бензинът.
Чудесно. - Къде тръгна?
Почакай.
Добър вечер. - Добър вечер.
Какво ще обичате?
Нямаме резервация, но бихме искали
две стаи за тази вечер.
Там ли си?
Може ли да вляза?
Съжалявам.
Ти си прекрасна.
Когато те срещнах,
реших, че си странна.
Но не ти беше странната, а аз.
Уплаших теб и баща ти и се почувствах виновен.
Но не това исках да кажа. - Какво искаш да кажеш?
Да.
Просто...
Харесва ми как накланяш глава, преди да се засмееш.
И че когато ти е неудобно,
преплиташ ръце, сякаш искаш да ги хванеш.
А когато нещо те изненада,
винаги си играеш с косата си.
Мисля, че ако не те бях чул да се смееш заради чорапите ми,
нямаше да узная какво е щастието.
Виктор...
Съжалявам, просто исках да те развеселя.
Когато човек чуе, че го харесват
и подобни неща, духът му се повдига.
И...
Надявам се, че разбираш.
Просто не искам да направя грешка.
Знам. Разумна си, което е добре...
Умна си.
В същото време двама напълно непознати
търсят друг напълно непознат,
което не е толкова умно, но без него нямаше да сме тук.
И...
Всеки трябва да направи нещо щуро, преди да се установи.
Лека нощ.
Май имате нужда от малко.
За сметка на заведението е.
Жена ми ме изпрати,
но с радост ще изслушам болката ви.
Знаете ли, когато пристигнах тук...
Дойдох, за да търся отговори...
Запознахме се, а той е така мил...
Не мога да захвърля всичко... Различен е...
Ако любовта на баба и дядо е продължила...
Проверихме всички овощни градини в района,
но дори не знам дали искам да го намеря.
Добре.
Има един човек, известен производител на ябълки.
Никой не го познава добре.
Вълк единак е. Няма посетители и живее само за ябълките си.
Къщата му е на върха на хълма. Казва се Тибор или Тамаш.
Знаете ли къде точно?
Не съм сигурен, но ви съветвам да не тръгваме в това време.
Легнете си и поспете.
Благодаря. - Няма за какво.
Бъдете добра с него.
Той ви харесва.
Знам. Но след месец ще се женя.
Няма я.
Извинете, знаете ли къде е момичето, с което дойдох?
Разказах й за един човек, който живее на хълма.
Казах й да не тръгва... - Няма значение.
Не ви препоръчвам, вероятно е хлъзгаво.
Намерихте ли го? - Не, изгубих се.
Виктор.
Помислих над думите ти и...
Искам да знаеш, че аз...
Харесвам ужасните ти животински чорапи.
И манията ти за вода, и всичките ти суперумения.
Виктор?
Дядо.
Кое е момичето?
Не разбирам за какво говориш.
Медицинските сестри ми казаха, докато ти спеше. Целият съм в слух.
Как не си станал писател с това буйно въображение?
Да не мислиш, че дядо ти става само за риболов и градинарство?
Отдавна не съм те виждал толкова весел.
Как да не съм весел? Внукът ми се чувства по-добре.
Мислех си, че ако го намеря, ще си получа и отговорите.
Защо не ми каза, че го търсиш?
Никога не говориш за него.
Решила си, че ще се разстроя.
Намери ли отговорите, които търсеше?
Не знам. Виж...
Виктор е различен. Той е...
Познавам го едва от седмица,
а вече му съсипах живота.
Не мога да оставя Тунг заради едноседмично запознанство.
Защо не си го потърсила?
Надеждата ми се изпари, когато партийният секретар ме посети
и ми съобщи, че Тибор е бил арестуван,
щом слязъл от влака.
Отвърнал на удара и се опитал да избяга.
Знаел, че е рисковано.
Борил се, но накрая го убили.
Защо не си ми го разказвала?
Известно време се надявах да не е вярно.
Надявах се да е клюка или грешка.
Но вече беше твърде късно.
Не съм говорила за това.
Някои неща е по-добре да ги заровиш,
да не мислиш за тях... И с времето...
Добро утро.
Казвам се Тамаш Леваи.
Мисля, че сте спасили живота на внука ми.
Заповядайте.
Искам да те запозная с някого.
Радвам се, че сте добре.
Здрасти.
Здравей.
Здрасти...
Знам, че си тръгна, защото...
Беше права, но в същото време...
Бих искал да знам дали...
Здравей. Как си?
Знам, че вече...
Не, просто исках да знам... Познаваш приятеля ми...
Шерлок.
Страхотна идея!
Не носиш годежен пръстен...
Да не би да си ми купил такъв?
Да не изпреварваме събитията.
Предпочиташ да изчакаш 50 години ли?
Превод ДЕНИЦА ЙОРДАНОВА
Филмът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО