Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NAJIN CVET
Živjo.
Presneto.
Oprosti.
Kdo od bližnjih?
Pepel mojega očeta.
Moje sožalje.
Izvoli.
Želel si je
nekega dne videti Donavo.
Pa ni imel priložnosti.
Zato sem ga prinesla sem.
Iz Vietnama.
Iz Vietnama?
Si bil kdaj tam?
Nikoli.
Najdlje sem bil pri Balatonu.
To je veliko jezero tu blizu.
Tam kar mrgoli langošev, oslov in nemških turistov.
Nisem ravno družaben.
Nikoli ne vem, kaj bi rekel.
Čudno.
Kakorkoli, moj oče je prispel.
Prispel?
Njegove sanje so se uresničile.
Čakaj.
Grem lahko s tabo?
Poznaš pot?
Kovček ti bom peljal.
Viktor, Viktor Pálfai.
Gospodična, samo pomagal bi rad.
Gospodična?
V resnici sem vitez, ki potuje skozi čas.
Pazi!
Najraje rešujem mlade dame.
Si prvič v Budimpešti?
Imaš prenočišče?
Odlično govoriš madžarsko.
Imaš tu sorodnike? Kako dolgo boš ostala?
Kaj načrtuješ?
Nekoga iščem.
Moji družini je pomembno, da ga najdem.
Ti lahko peljem kovček, gospodična?
Tako so me učili na viteški akademiji.
Izvoli.
Kaj veva o tej pomembni osebi?
Okoli leta 1974 je študiral na tukajšnji
Agronomski fakulteti.
Drzen je, kar je del njegovega šarma.
Dobro pleše, rad skrbi za okolje.
Veliko veva. - Druge zna spraviti v dobro voljo.
Skrivnosten je. Vedno lepo diši in...
In?
Brezhibno se poljublja.
Zgradba parlamenta je slavna tudi po tem, da jo je hotel kupiti Freddie.
Kdo?
Freddie Mercury.
Pevec skupine Queen.
To je bilo leta 1986.
Queen so imeli na Madžarskem kultni koncert.
Prva zahodnjaška skupina, ki je nastopila za železno zaveso.
Kako so se tako zapletle?
Freddie je bil na odru v belem brezrokavniku kot navadno...
To pesem poznam.
Od babice sem jo slišala.
Pridi, tvoje prenočišče je blizu.
Tu sva.
To je najzabavnejši način spoznavanja tega mesta.
Torej si že bila tu.
Oče je govoril, da nas usoda spremlja.
Tistega, ki nam ga je usojeno spoznati, bomo spoznali.
Tokrat hočem prehiteti usodo.
Pomembno mi je, da ga najdem.
Mi lahko pomagaš?
Poznam nekoga, ki bi ti lahko.
Jutri zjutraj te bo čakal.
Tu v kavarni.
Ob devetih.
Lahko noč.
Tudi tebi, vitez.
Samo trenutek.
Ne vem, kako ti je ime.
Song Ha.
Me veseli, Song Ha.
Dobro jutro.
Ja, super je.
Perverzni zalezovalec sem.
Haha. Kaj boš?
Kapučino, rogljiček s čokolado
in da me postreže vedra natakarica.
Samo navadne imamo.
Navadne natakarice? Prav.
Dobro jutro.
Tudi tebi.
Oprosti, da zamujam.
Kje je tvoj prijatelj?
Sherlock Holmes, na uslugo sem vam.
Kdo?
Hecam se.
Kako vam lahko pomagam?
Pogrešano osebo iščem.
Malce sem raziskoval.
Leta 1974 so na Agronomski fakulteti diplomirali trije razredi.
Skupaj 87 oseb.
Samo drugega za drugim morava zaslišati.
Sijajen načrt.
Dobro jutro, gospodična.
Tudi meni vaniljin rogljiček.
Takoj.
Prijeten fant.
Vsak, ki mi prinese kavo in zajtrk, mi je prijeten.
Pa tisti, ki ti prinesejo rože?
Bela frezija.
Najljubši cvet moje babice.
Bova začela?
Kje so imena in telefonske?
Sijajno vprašanje, Watson.
Viktor...
Lahko greva na fakulteto.
Moj avto je spredaj.
Natančneje, mamin avto. Ampak je spredaj.
Kava in rogljiček s čokolado.
Lahko za s sabo?
Seveda.
Gotovina ali kartica?
Kartica.
Odlično.
Si videla, kako je pogledal?
Izrezani Charles Mason. -Kdo?
O njem se pripoveduje
samo v svetlobi skrivnostne mesečine
in pred zrcalom.
Takole.
Naj se ve, kdo sva.
Je tako?
Kot je opisala moja babica.
Modri Vietnamec je nekoč rekel:
"Pogosto se bojimo kaj izpustiti,
ker bi lahko ostali praznih rok."
Kako to misliš?
Sprašujem se, kakšno bi bilo naše življenje,
če ne bi moja babica tako verjela
in se tako krčevito držala tega spomina.
Pomagal ji je preživeti vojno.
Ji dajal upanje.
Mogoče nam ni treba vedno izpustiti tistega, kar smo našli.
Iz katerega filma je to?
Nobenega. Modrost je še ena mojih superveščin.
Našel sem ga.
Iščeta kaj?
Ja. Vsi nekaj iščemo.
Ali nekoga. Gotovo razumete, kaj je sreča.
Nestalna je.
Ko najdemo nekoga, ga ni vredno izpustiti.
Prej pa ga je treba najti.
V knjižnici?
Nikoli ne veš, kje te čaka sreča.
Študentsko izkaznico, prosim.
Izvolite.
UNICEF.
Živalski vrt.
Bo v redu neveljavna z druge fakultete?
Bistra ocena položaja.
Odličen odzivni čas in super natančne poteze.
Prehitela si usodo.
Hvala.
Izgubil sem študentsko izkaznico.
Si študent?
Ne. Zakaj?
Potem je ne boš pogrešal.
Bom.
Kaj je to? Čutiš ta vonj?
Palačinke z jabolčno čežano.
Diši kot nekaj, kar bi pripravila moja babica.
Ali moj dedek.
Glej.
Oni so.
Ni ga.
Kaj vidiš?
Pusti, Viktor. Ni uspelo.
Prosim.
Dobro.
Petdeset ljudi vidim.
Med njimi ni tistega, ki ga iščeva.
Ne. Vidiš petdeset oseb,
od katerih vsaj ena pozna človeka, ki ga iščeva.
Vem, da je bilo to davno, ampak morda se česa spomnite.
Ne, ne iščeva Lászla.
Pač pa Tiborja.
Dobro jutro. - Vem, da vsak koga išče,
ampak jaz iščem ravno... Ste prepričani?
Z Agronomske fakultete. Ločila sta se.
Ne ve, kje stanuje.
Ločila sta se, da ga ne bi ubila.
Registriral se bom.
Ampak...
Ne govorim o tem. Ta človek...
Hvala.
Oglasil se bom.
Sherlock se ne vda.
Veš, kaj je to? -Prtiček?
Ja in ne.
To je prtiček z naslovom.
Čigavim?
Tajnice
društva vietnamskih izseljencev na Madžarskem.
Jutri greva tja.
Xuan Lan.
Xuan Lan. Zakaj nisva takoj klicala tega društva?
Pravkar sem izvedel zanj.
Prej pa te peljem na lep kraj.
Presenečenje. Všeč ti bo.
Roža za rožo.
Ko sonce obsije hrib, je čudovito.
Koktajl.
Nič.
Dobro jutro.
Vem, vedno zamudim.
Viktor...
Zelo sva si različna.
Drugače živiva.
Življenje je tisto, kar narediš iz njega.
Nisi ti tega rekla?
Usodo je treba prehiteti.
Moj zaročenec...
Jaz...
Od dvanajstega leta ga poznam.
Najini družini se dobro razumeta.
Zate je vse to dolgočasno.
Kako lahko to rečeš?
Ne poznaš me. Ne delaj se, da veš vse o mojem življenju.
Nazaj si me poljubila.
Nisem hotela.
Oprostite. Stanuje tu ga. Xuan Lan?
Kako lahko pomagam?
Veste,
zbirava podatke o bivših študentih Agronomske fakultete.
Kakšne podatke?
Tiborja iščeva.
Z go. Xuan Lan je študiral.
Žal vama ne morem pomagati.
Veste, da je Song Ha
zaradi njega prišla iz daljnega Vietnama?
Potem pa vstopita.
Hvala.
Sedita.
Oprostita.
Song Ha, glej.
Je to on?
Sherlock, zakaj to misliš?
Samo slutnja je.
Thien Nga, Thien Nga!
Ime mi je Song Ha.
Upala sem, da me boš nekega dne obiskala.
Povej mi... Te je našel?
Gospa...
Vojna je bila. Vsi so se bali, z mano vred.
Morali smo spoštovati pravila.
Nismo imeli izbire.
Občudovala sem te. Delala si, kar si hotela.
Tiborja iščem. Ali veste...
Ni kriva ljubezen, ampak ljudje.
Babica, si dobro? Bi si rada odpočila?
Vse je v redu. Pusti me.
Ljubezen je drobna, ampak sposobna velikih del.
Je že dolgo v takem stanju?
Od smrti mojega deda.
Tako uničiti ubogo družino...
Kako to mislite?
Thien Nga.
Oprostite, da sva motila.
Greva.
Zbogom.
Živjo. Prinesel sem kavo in zajtrk.
Obleči se moram.
Še sem brskal.
Našel sem skupno fotografijo iz leta 1974.
Glej.
Vidiš?
Moja babica.
Je to Tibor?
Mogoče. Poleg tvoje babice
pa je ženska z mačko.
Greva k njej.
Ženska z mačko?
Oseba, ki je že dolgo sama.
Zato sovraži svet in ljudi.
Mačke to nekako začutijo in se vselijo k njim.
Obupen si.
Zato me imajo ljudje radi.
Viktor, zadnjič...
Vem.
Zdaj veš, da sem zaročena.
Ja.
Nameravam udomačiti mačko, psa ali alpako.
Nisem se še odločil.
Kuščar bi ti bolj ustrezal.
Mulan, nesramna si postala.
Mulan je Kitajka.
Kaj imaš na nogavicah?
Rogatega zajca.
Rogatega zajca?
Niso imeli nogavic z veprom. - A tako.
Ali z lisico.
Jih niso imeli brez živali?
Kaj mi bodo nogavice brez živali?
Živjo.
Viktor Pálfai.
Katalin Szabados.
Vstopita, sedita.
Ni se treba sezuti, takoj pridem.
Je to ona?
Ni dvoma. Poglej jo.
Kaj hoče?
Ne vem še.
Kavica.
Draga, presrečen sem,
da si prišla na Madžarsko. Sedita.
Hvala.
Kako ste se spoznala?
Član Greenpeacea sem in pomembno mi je...
Z zaščito vod se ukvarja.
Na bregu sem stala.
Moj oče si je vedno želel videti Donavo, zato je prišel sem.
Kje je zdaj?
V reki.
Prišla sva, ker iščeva nekoga,
s katerim sta študirala. Če se ne motim.
Ti je babica kaj pripovedovala?
Zelo malo.
Thien Nga, čakaj!
Oprostite.
Pridi že enkrat.
Če se obrne, si ji všeč.
Reci, da sem narobe videla.
Slučajno sva se zaletela.
Dobro jutro.
Pridi.
Si brala Romea in Julijo? - Prosim?
Romeo in Julija. Ne konča se srečno.
Ona spije strup. On se ubije, ker misli, da je mrtva.
Nato se ona zbudi, potem ko je spila strup,
in dojame, da je on mrtev.
Somló nastopa. Super bi bilo, če prideš.
Premislila bom.
Takoj se vrnem. -V redu.
Povsod sem te iskal.
Kako je z ramo?
Dobro, ampak bi bilo boljše, da se mi nekako odkupiš.
Je kaj narobe? -Vse je v redu.
Takoj se vrnem. -Prav.
Preden spet izgineš,
sem te hotel vprašati, ali bi šla z mano na ples.
Ne vem. Mogoče sploh ne bom šla.
Motim? -Sploh ne.
Pravkar sem povabil Thien Nga na ples.
Žal je to že obljubila meni.
A, tako.
Oprostita.
Greš z mano? -Kaj?
Greš z mano na ples?
Mislila sem, da sprašuješ samo zato...
Zato, seveda.
Če naju ne vidijo skupaj,
bodo izvedeli. Ne smeva tvegati.
Res je, ne smeva.
Odbor Agronomske fakultete
pozdravlja naše profesorje, društvo mladih socialistov,
predstavnike partije
in naše vietnamske prijatelje, ki so prišli sem zgradit
plodno prijateljstvo med dvema državama.
Prepustimo se radosti in veselju. Tovariši!
Odpiram fakultetni ples leta 1974.
Ne bulji tako očitno. Nadzornik gleda.
Mene glej.
Vietnamka.
Tvoja prijateljica? Moram jo spoznati.
Pojma nimaš.
Ne sme hoditi z domačini. Tako je pravilo.
Kakšen izgovor je to?
Tibor, to ni šala.
Oprosti.
Jaz sem kriva.
Takrat me je pogledal.
Tako? -Ja.
Zelo je prijazen. Je res rekel...
Kdo je prijazen in kaj je rekel?
Tibor.
Saj se med vama ni nič zgodilo, ne?
Tega ne smeš narediti ne sebi ne nama.
Našo prihodnost ogrožaš.
Ne, če ne izvejo.
Kako naj bi tu kaj skril?
Misliš, da bom jaz razbobnala?
Vesela sem za vaju.
Hvala.
Iti moram. Jutri v knjižnici? - Kot po navadi.
Pol ure pozneje? -Daj no. Samo enkrat sem zamudila.
Vsak dan enkrat.
Ampak pazi. Tu imajo zidovi ušesa.
Vem, da je to zate vznemirljiva pustolovščina.
Ne zavedaš se, kaj se dogaja.
Ampak to je naše življenje. Razumeš?
Seveda razumem, pomiri se.
Kako naj bi vedela?
Thien Ngain oče je umrl kot vojni junak.
Zato so ji dovolili, da pride študirat sem.
Kako bo njeni mami, ko bodo njeno hčer deportirali
zaradi trapaste romance?
Kaj delaš nocoj?
Učiti se moram.
"Univerzalni vpliv agrokemije na plevel in ohranjanje rastlin."
Zveni razburljivo.
Potem gremo v klub. -Prav.
Thanh ves čas pogleduje sem.
Si opazila? Kar strmi vate.
Lep par bi bila.
Premisliti moram.
Če bi Julija razmišljala...
Bi bila še živa.
Še meni daj.
Odlična karta.
Si spet ukradel vse dobre?
Res moramo gledati poročila?
Malce vina.
Kako si jih premešala?
Tvoje karte vidim.
Ni rekla, da pride?
Če se ji ocene poslabšajo...
Ocene Thien Ngain?
Ste jo kdaj videli brez knjige v rokah?
Razmišljam, da bi jo prosil za inštrukcije.
Z veseljem ti bom pomagala.
Tebi tudi, z madžarskimi imeni rastlin.
Črna smrt prihaja.
Dovoljenje, prosim.
Še en prestopek, pa bosta morala v mojo pisarno.
Sem smo se prišli učit, gospod.
Tudi vaša prijateljica?
O kom govorite?
O gospodični Thien Nga. Kje je?
Uči se. V svoji sobi.
Pojdite z mano.
Opozorila jo bom.
Nimamo kaj skrivati. - Kar madžarsko govorite.
Kako so vaši starši?
Dobro, tovariš Vu Tanh.
Upam, da mi ni treba vsakega posebej spomniti,
kakšen privilegij je študirati tu.
Razumem.
Pravila poznate.
Če enemu spodleti, bodo vsi odšli z njim.
Kaj bi rekli vaši starši, če bi vas vrgli ven?
Vaš ubogi oče. Veste, da sva se poznala?
Tovariš nadzornik.
Vaše dovoljenje.
Ste popoldne preživeli z gdč. Xuan Lan?
Vsi skupaj smo šli v gozd.
Sedite.
Sestavite seznam vseh, ki so bili danes v gozdu.
Vsi so imeli dovoljenje.
Kar pišite.
Lep večer.
Si vse navedla?
Kaj misliš? Nisem mogla drugače.
Pomiri se. Nihče ne ve. Tudi, če bi se kdo zagovoril...
Kdo bi posumil, da odličnjakinja
in pridna punca kaj taji?
Raje bi, da ni skrivnosti.
Vem.
Mimogrede, ti in Thanh se ne bi smela preveč navduševati.
O čem govoriš?
Ja. O čem?
Vidim, kako se pogledujeta.
Se ne smete niti pogledovati? - Ne.
Ves dan moramo tiho sedeti za mizo in mižati.
Torej?
Kaj so vprašali?
Nič.
Vstopiš, vzameš kartico in začneš.
Kaj, če se ti zatakne?
Vse smo se naučili. Brez skrbi.
Vse bo v redu. Prav?
Samo sprosti se.
Vedno preveč razmišljaš na izpitih. Pa prav ti!
Vse je odvisno od tega.
No, glej.
Čir ti ne bo pomagal.
Kako gre?
Še vedno ne razumem teh neumnosti.
Če se boš še izogibal predavanjem, tudi ne boš.
Razen če mi ti pojasniš.
Na istem kraju kot vedno, ob sedmih.
Pridem.
Imela boš vso mojo pozornost.
Na manj ne bi privolila.
Thien Nga, čakaj.
Kaj se dogaja?
Nič. Zdaj mi je bolje.
Živjo.
Kaj je bilo?
Nič.
Najine inštrukcije. Oprosti...
Je že v redu. Razumem.
In?
Naročila sem te na pregled.
Jutri popoldne.
Hvala.
Govoriti morava.
Pojasniti hočem.
Nisem prišla, ker nisem mogla. Pa sem si želela.
Nekomu sem morala pomagati.
Nekomu, ki ti je pomembnejši od mene.
Ne. Nekomu, ki je v pravi stiski.
Kako to misliš?
V kakšni stiski? O kom govoriš?
Znaš ohraniti skrivnost?
Noseči ste od sedem do devet tednov.
Če je to res, bodo izvedeli, da sva ju midva krila.
Boš moral tudi ti oditi?
Bog ve, kam. -Kako to misliš?
Poslali me bodo v delovno taborišče ali na bojišče.
Nočem, da greš.
Tudi jaz nočem oditi.
Upam, da razumete, da v vašem položaju
ni priporočljivo tajiti podatkov.
Seveda.
Odlično.
Kako dolgo veste, da sta Thien Nga in Tibor v razmerju?
Nisem vedela.
Cimri sta. Se ne pogovarjata?
O tem ne.
Zakaj bi vam verjel?
Ker je res.
So stvari, glede katerih se ne strinjava.
Je to ena izmed njih?
Prijateljstvo z domačini je ena izmed teh tem.
Vi tu nimate prijateljev?
Nimam prijateljev.
Tudi rdečelaska in Thanh sta si blizu.
Veste, da bom govoril z vsemi?
Naprej.
Sedite.
Nekaj mi je prišlo na ušesa.
Menda se vietnamska študentka videva z madžarskim študentom.
Kaj vi veste o tem?
Kolikor vem, se tuji študentje in domačini ne smejo...
Tuji študenti? Zanimivo. Mislil sem, da ste prijateljice.
Smo. Ampak vsi vemo, da ne bodo ostali tu.
Prijateljstva so zapletena.
Opazil sem, da sta si z neko kolegico blizu.
Samo...
Samo učiva se skupaj.
Tu so zaradi dobre volje in prijaznosti naših vodij.
Če kdorkoli zlorabi to dobro voljo, celo vaši prijatelji...
Veste, kaj je kolektivna krivda?
Ščititi moramo drug drugega in našo čast.
Je tako?
Vem samo...
Po plesu...
Thien Nga, zbudite se. Deset minut imate, da spakirate.
Počasi. Ne morem vas spustiti noter.
Oprostite.
Profesorica mi je povedala. Zakaj sem moral izvedeti od nje?
Kje je? - Ne vemo. Nihče ne ve.
Našel jo bom.
Izdajalec brez hrbtenice! Kako si drzneš prilesti sem?
Ti ne veš?
Nehajta. Vse nas bodo priprli.
Čez nekaj mesecev bi se videlo. In takrat bi bilo še huje.
Bi nas izdal prej ali slej?
Ti ne veš?
Kaj se tu dogaja?
Nič, greva.
Morava jo najti.
Vem. Pomagala ti bom.
Pomagala?
Res?
Mi boš pomagala?
Seveda.
Iskal jo bom.
Kje? Greš na konzulat?
Če bo treba.
Aretirali te bodo.
Mogoče.
Tibor!
Ne bo vžgalo. Prosim, premisli.
Kaj vidve počneta tu? - Kje boš začel iskati?
V konzulatu. - Dobro. Začnimo tam.
Seveda grem z vami.
Nekaj prihrankov imam.
Ponje grem.
Bežite. Tovariš Vu Than. Nekaj vas moram vprašati.
Je res? -Kaj?
Sta naju vidva izdala?
Moram jo videti. -Ni mogoče.
Mojega otroka nosi. -Razumem.
Povejte nam vsaj, ali je tu.
Prosim, pokličite koga, ki lahko pomaga.
Tovariša, prositi vaju moram, da gresta.
Razumite... Morava najti...
To ni oddelek za izgubljene otroke.
Hočem govoriti z njo.
Takoj pojdita.
Prosim.
Kaj se je zgodilo?
Nečesa drugega se moramo domisliti.
Do kdaj imaš to stanovanje?
Moj prijatelj je šel v tujino brez dovoljenja. Dvomim, da se bo vrnil.
Je to disidentovo stanovanje?
Vsaj čas imamo.
V Vietnam lahko pridemo samo z vlakom.
Dobro jutro. Kdaj gre naslednji vlak proti Hanoju?
Oprostite. Kam? -Proti Hanoju.
Vietnam. Vlaki odpeljejo vsaka dva tedna, ampak ne zanesljivo.
Kdaj je naslednji? -Ne vem.
Kdaj je šel zadnji?
Če bi to vedela, bi vedela tudi,
kdaj gre naslednji.
Kdo to ve? -Samo ljubi bog.
Imaš dovoljenje?
Dovoljenje? -Za nakup vozovnic.
Imaš dovoljenje?
Ne prehladi se.
Moram nazaj na fakulteto.
Kar pojdi.
Hvala.
Saj bo prišla, ljubček. Prišla bo.
Ljubica, presrečen bo, ko te vidi.
Peron št. 9.
Nihče ni mogel pomagati.
Thien Nga nas je spravila v nevarnost.
Ni hotela splaviti.
O tem ni dvoma. Pa tudi razvedelo bi se.
Drugačni časi so bili.
Veste kaj o njem?
Naredil je vse, da bi šel za njo,
ampak v tem režimu ni bilo lahko.
Prosim.
Kot ti pravim že devet dni,
ne morem te spustiti. Razumi že. - Vi razumite.
Samo po zaslugi moje dobre volje te niso aretirali.
Dobro jutro, Tibor.
Márta, vsak dan ste lepši.
Vi pa zgledate vse slabše.
Prosim, pomagajte mi.
Povedala sem vam, da ne morem.
Pojdite domov in se zberite.
Ampak...
Še je. -Ni.
Če bi bila Thien Nga in bi videla to, bi šla domov.
Načrt imamo.
Težko, da bo vžgal, ampak nimamo boljšega.
Ne spustijo me noter. Niti prisluhniti mi nočejo.
Če ne bi bil taka reva, zdaj ne bi bili v tej kaši.
Reva? -Si tudi ti gluh?
Misliš, da je lahko? - To ne pomaga.
Naj bi sedel križem rok, ko sem vedel, da se bo vse razvedlo?
Dovolj!
Misliš, da ne bi kaznovali vseh nas?
Pomembno ti je samo... - Dovolj!
Thien Nga je odgovorna.
To je prenesla dostojanstveno.
Ni ti slučajno zamolčala nosečnosti.
Sebičen si.
Ni hotela, da vem?
Tu si samo po svoji krivdi.
Je to pomembno? Pomagam.
Tu sta, ker se tudi onadva skrivata. Enako napako sta naredila.
Kje smo ostali?
Iti morate, ker nočem, da bi imeli zaradi mene težave.
Končno si dojel.
Hočem samo vedeti, da je Thien Nga varno prišla domov.
Toliko ti dolgujem.
Jaz pa sem itak ves čas z vami.
Res? -Ja. Rekel je tudi...
Kaj nameravaš reči?
Improviziral bom.
Dobro jutro, Tibor.
Dolgo vas nisem videla. Mislila sem, da ste odnehali.
Tak vtis sem pustil? - Zaskrbelo me je, da ste zboleli.
Znosno zgledate.
Vi tudi, kot vedno.
Kaj zdaj načrtujete?
Povejte. Mi boste podtaknili pomirjevalo v hrano?
Načrt imamo, ampak potrebujemo vašo pomoč.
Ne me basat. Pridita.
Thanh je moj prijatelj.
Dobro jutro.
Menda ne eden tistih, ki vas je izdal?
Thanh bo zaprosil za vlakovno vozovnico,
da bi obiskal mamo v Hanoju, jaz pa bom šel namesto njega.
Nista si ravno podobna.
Prosim.
Zakaj bi vam naredila tako uslugo?
Zato, ker
verjamete v ljubezen.
Ne boste imeli miru, dokler nas ne spravite v godljo.
Mislim, da bo mnogim laže, če mu pomagamo.
Pridite. Vi ostanite tu.
In?
Postopek traja dva tedna.
Najdi jo. -Pozdravi jo.
Pazi nase.
Hvala.
Nikoli več ga nisem videla. Slišala sem zgodbe,
da je leta preživel v zaporu, obtožen vohunstva.
Da je pogubljen ali da se je ustalil.
Jaz sem slišal, da goji jabolka
nekje na vasi.
Veva, da je ni našel.
Nikoli več se nismo slišali. Xuan Lan je pustila študij in odšla.
Ne vem, kaj je bilo z njo.
Vsi so se razkropili.
Samo midva sva ostala.
Zdaj ne bova odnehala.
Naprej bova iskala. Če bova kaj izvedela, vaju pokličeva.
To bi bilo krasno.
Hvala za pomoč.
Prekleto.
Bi bilo drugače, če bi bila pogumnejša?
Thanh bi ju lahko rešil in rekel, da je otrok njegov.
Kje je Quang?
Pravkar je izvedela, da je njen sin umrl.
Danes se redki vrnejo domov. Koliko je bil star?
17 let.
Glej jo. Kaj ona počne tu?
Zakaj se je vrnila domov? - Osramotila je mamo.
Ne bo več dolgo trajalo.
Ampak do takrat moramo skrbeti za rekrutiranje.
Ta ženska je utrpela veliko izgubo.
Vsi smo jo. -Pozor.
Levo. V vrsto!
Korakaj.
Pozor! Roka, pozdrav.
Orožje.
Thien Nga!
Mama.
Thien Nga, tako sem vesela, da si doma. Vstopi.
Nit je počila, to je vse.
Jaz...
Nisem prišla na obisk.
Lagala sam.
Vem.
Zakaj si dovolila, da se vrnem?
Se me ne sramuješ?
Hčerka moja, samo tebe imam.
Jaz...
Zelo mi je žal.
Oče je gotovo dober človek, če si se odločila obdržati otroka.
Če otrok naredi napako, so krivi njihovi starši.
Poskrbi zanjo in jo nauči, da bo močna za potovanje, ki jo čaka.
Po tebi je trmasta, veš?
To vzemi.
Ko boš rodila, se zaposli in vzgoji svojega otroka.
Nekega dne me pridi obiskat.
Moja draga hči.
Je kdo tu?
Ni.
Zaman.
Pojdiva kaj pojest.
Poznam lokal v bližini.
Dober dan. -Dober dan. Jedilnik?
Velja.
Mademoiselle?
Hvala lepa.
To je odlično.
To pokusi.
Prav si imel.
Zdaj sem boljše volje.
Tudi onadva sta iskala srečo.
Tako kot ti.
Izvolite. -Hvala.
Pokusi.
Kaj je s tvojo mamo? Nisi je veliko omenjal.
Slabo je prenesla očetovo smrt.
Dedek je veliko pomagal.
Iz tebe je naredil kavalirja.
Tudi moj ded ima slaven rek, kot tvoja babica:
"Lahko ti rečem le, da samo življenje traja vse življenje.
Vse drugo je negotovo."
Moder človek.
Ja.
Veliko ti pomeni.
Ja.
Praktično me je vzgajal ded.
Razumem, gospa.
Ja, vem.
Najiskrenejše sožalje.
Spet slepa ulica. Nikoli ga ne bova našla.
Mogoče to ni naključje.
Mogoče mi hoče usoda nekaj sporočiti.
"Preprosto ti ni usojeno."
Mogoče ima prav.
Zdaj se ne bi smela toliko ukvarjati s tem.
Ampak s svojim zaročencem.
Ga ljubiš?
Kako lahko to vprašaš?
Kaj je to? -Prazen tank.
Krasno. -Kam greš?
Čakaj.
Dober večer. -Dober večer.
Izvolite.
Nimava rezervacije,
ampak potrebujeva dve sobi.
Si notri?
Lahko vstopim?
Oprosti.
Zelo si prijazna.
Ko sem te prvič videl, sem pomislil, da si nenavadna.
Ne nenavadna.
Slabo vest sem imel, ker sem prestrašil vaju z očetom.
Ampak nisem hotel reči tega.
Kaj pa?
Ja.
Samo...
Všeč mi je, kako nagneš glavo, preden bruhneš v smeh.
Če pa ti je neprijetno,
prekrižaš roke, kot da iščeš varnost.
Ko te kdo preseneti,
se igraš z lasmi.
Ko sem slišal, kako se smeješ mojim nogavicam z živalmi,
sem bil presrečen.
Viktor.
Oprosti, samo razvedriti sem te hotel.
Odkar sem slišal, da si ljubljena,
se počutim bolje.
Zato...
Verjamem, da razumeš.
Nočem narediti napake.
Vem, vem.
Razumna si. To je dobro.
Pametno.
Hkrati pa sva popolna tujca,
ki skrbita drug za drugega.
To ni modro, ampak brez tega ne bi bila tu.
In...
Vsi moramo narediti kaj trapastega, preden se ustalimo.
Sladke sanje.
Zgledaš, kot da bi ti prišlo prav.
Na račun hiše.
Pravzaprav me je poslala žena,
ampak bi rad slišal, kaj te muči.
Veste,
sem sem prišla
najt odgovore...
Potem sva se bolje spoznala... Bil je obziren...
Ne morem vsega zavreči... Tako drugačen je...
Če ne bi ljubezen dedka in babice trajala...
Vse sadovnjake sva obšla,
ampak ne vem, ali si ga sploh želim najti.
Veš,
tu je neki znani gojitelj jabolk.
Pravzaprav ga nihče ne pozna.
Volk samotar. Nihče ga ne obišče. Samo za svoja jabolka živi.
Na tistem hribu stanuje. Ime mu je Tibor Tamás.
Veste, kje točno?
Nisem prepričan, ampak raje počakaj, da se vreme umiri.
Zdaj pojdi spat.
Naspati se moraš.
Hvala.
Ni za kaj.
Bodi blaga do njega.
Všeč si mu.
Vem.
Ampak čez en mesec se poročim.
Ni je tu.
Mogoče veste, kje je punca, s katero sem prišel?
Sinoči sem ji povedal za možaka, ki živi na hribu.
Rekel sem ji, naj ne... - Ne uboga.
Tudi tebi tega ne bi priporočil. Močno drsi.
Si ga našla? - Ne, izgubila sem se.
Viktor, razmišljala sem o tistem, kar si rekel sinoči.
Vedi, da so mi všeč
tvoje grozne nogavice z živalmi.
In tvoja obsedenost z vodo. In vse tvoje superveščine.
Viktor.
Dedek.
Kdo je ta punca?
O čem govoriš? Pojma nimam.
Medtem ko si spal, sem govoril s sestrami. Sama ušesa so me.
Kako, da nisi postal pisatelj s tako bujno domišljijo?
Mali, misliš, da gresta tvojemu dedu od rok samo ribolov in vrtnarjenje?
Dolgo nisi bil tako radosten.
Kako ne bi bil? Moj vnuk je okreval.
Semkaj.
Pridi sem.
Prekleto.
... tisti, ki je napisal vojni roman, v katerem major umre.
Raje imam romantične zgodbe. - Vem.
Ena, dve, tri. Ena, dve tri...
Mislila sem, da bom dobila odgovore na svoja vprašanja, če ga najdem.
Zakaj mi nisi povedala, da ga iščeš?
Nikoli ga ne omeniš.
Mislila si, da me boš vznemirila.
Si našla odgovore?
Ne vem. Veš...
Viktor je tako drugačen. Tako...
En teden ga poznam,
pa sem mu že uničila življenje.
Ne morem zapustiti Tunga zaradi enotedenskega poznanstva.
Zakaj ga nisi iskala?
Gojila sem upanje, dokler ni nekega dne prišel partijski sekretar
in rekel, da so Tiborja aretirali,
ko je stopil z vlaka.
Boril se je, hotel je zbežati. Vedel je, da je tvegano.
Upiral se je, zato so ga ubili.
Zakaj mi nisi povedala?
Nekaj časa sem upala, da to ni res.
Upala sem, da so samo govorice ali pomota.
Potem je bilo prepozno.
Tega nisem več omenjala.
Nekatere stvari je bolje zakopati.
Ne razmišljati o njih. In sčasoma...
Dobro jutro.
Tamás Lévai sem. Mojemu vnuku ste rešili življenje.
Pridite.
Rad bi, da nekoga spoznaš.
Veseli me, da si dobro.
Živjo. Živjo.
Vem, da si odšla, ker...
Prav si imela, da si tako mislila, ampak hkrati
bi rad vedel, ali si...
Živjo. Kako si?
Vem, da si že...
Hotel sem samo vedeti... Veš, imam prijatelja...
Sherlocka.
To je bila sijajna ideja.
Ne nosiš zaročnega prstena.
Zakaj? Ga imaš pri sebi?
Ne prehitevajva dogodkov.
Bi raje čakal 50 let?
MEDIATRANSLATIONS