Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
PROCVALA LJUBAV
Zdravo.
Joj, sranje.
Izvini.
Neko blizak?
Pepeo mog oca.
Moje saučešće.
Izvoli.
Želeo je da vidi Dunav
jednog dana.
Ali nikad nije imao priliku.
Zato sam ga donela ovamo
iz Vijetnama.
Vijetnama?
Jesi li bio tamo?
Nikad.
Moj domet je Balaton.
Veliko jezero nedaleko odavde.
Puno je langoša, oslića i nemačkih turista.
Nisam baš društven.
Nikad ne znam šta da kažem.
Čudi me.
Sve u svemu, moj otac je stigao.
Stigao?
Njegov san se ostvario.
Čekaj!
Mogu li s tobom?
Znaš li put?
Poneću ti torbu.
Viktor, Viktor Palfaj.
Gospođice, jedina mi je namera da pomognem.
Gospođice?
Ja sam u stvari vitez koji putuje kroz vreme.
Pazi!
Specijalnost mi je da spasavam mlade dame.
Prvi si put u Budimpešti?
Imaš li smeštaj?
Izvrsno govoriš mađarski.
Imaš li ovde rodbinu? Koliko ostaješ?
Šta planiraš?
Tražim nekoga.
Mojoj porodici je važno da ga pronađem.
Mogu li da ti ponesem torbu, gospođice?
Tako su me učili na viteškoj akademiji.
Izvoli.
Šta znamo o toj važnoj osobi?
Studirao je ovde oko 1974.
na Agronomskom fakultetu.
On je hrabar, što je deo njegovog šarma.
Dobro pleše, voli prirodu.
Puno znamo. - Ume da oraspoloži druge.
On je tajanstven, uvek lepo miriše i...
I?
Savršeno se ljubi.
Zgrada parlamenta je slavna i po tome što je Fred želeo da je kupi.
Ko?
Fredi Merkjuri.
Pevač grupe Kvin!
Bilo je to 1986.
Kvinovci su održali kultni koncert u Mađarskoj.
Prvi zapadnjački bend koji je nastupio iza gvozdene zavese.
Kako su se samo zapetljale?
Fredi je bio na pozornici u belom prsluku kao i obično i...
Znam tu pesmu.
Čula sam je od bake.
Dođi, tvoj smeštaj je blizu.
Evo nas.
Ovo je najzabavniji način upoznavanja ovog grada.
Znači, već si bila ovde.
Moj tata je govorio da nas sudbina prati.
Koga nam je suđeno da upoznamo, upoznaćemo.
Ali ovog puta želim da preduhitrim sudbinu.
Važno mi je da ga pronađem.
Možeš li da mi pomogneš?
Poznajem nekoga ko bi mogao.
Čekaće te sutra ujutru.
Ovde u kafiću.
U devet.
Laku noć.
I tebi, viteže.
Samo tren.
Ne znam kako se zoveš.
Song Ha.
Drago mi je, Song Ha.
Dobro jutro!
Da, super je.
Ja sam perverzni stoker.
Haha. Šta ćeš?
Kapućino, kroasan s čokoladom
i vedru konobaricu koja će me poslužiti.
Imamo samo obične.
Obične konobarice? Može.
Dobro jutro!
I tebi.
Izvini što kasnim.
Gde ti je prijatelj?
Šerlok Holms, vama na usluzi.
Ko?
Samo se šalim.
Kako mogu da vam pomognem?
Tražim nestalu osobu.
Malo sam istraživao.
Tri su klase diplomirale na Agronomskom fakultetu 1974.
Ukupno 87 osoba.
Samo moramo da ih ispitamo jednog po jednog.
Čudesan plan.
Jutro, gospođice.
Meni isto i kroasan s vanilom.
Stiže.
Baš je drag.
Dragi su mi svi koji mi donose kafu i doručak.
Šta je s onima koji ti donose cveće?
Bela frezija.
Najdraži cvet moje bake.
Hoćemo li da počnemo?
Gde su imena i brojevi telefona?
Sjajno pitanje, Votsone.
Viktore...
Možemo do fakulteta.
Moj auto je ispred.
Tačnije, auto moje mame, ali ispred je.
Evo istog i kroasana s čokoladom.
Može za usput?
Naravno.
Gotovina ili kartica?
Kartica.
Izvrsno.
Jesi li mu videla izraz lica?
Pljunuti Čarls Mejson. -Ko?
O njemu se pripoveda
samo pod svetlom tajanstvene mesečine
ispred ogledala.
Ta-da!
Neka se zna ko smo.
Je li tako?
Baš kao što je moja baka opisala.
Mudri Vijetnamac jednom reče:
"Često se bojimo da pustimo
jer ćemo ostati praznih ruku."
Kako to misliš?
Pitam se kakav bi nam život bio
da moja baka nije toliko verovala
i toliko se grčevito držala te uspomene.
Pomogla joj je da preživi rat.
Pružala joj nadu.
Možda ne moramo uvek da pustimo ono što smo pronašli.
Iz kojeg je to filma?
Nijednog. Mudrost je još jedna od mojih superveština.
Našao sam!
Tražite nešto?
Da. Svi mi nešto tražimo.
Ili nekoga. Vi sigurno razumete šta je sreća.
Prevrtljiva je.
Kad nađemo nekoga, nije vredno pustiti ih.
Ali najpre ih treba pronaći.
U biblioteci?
Nikad ne znate gde se sreća krije.
Studentsku legitimaciju, molim.
Evo.
UNICEF.
Zoološki vrt.
Može nevažeća s drugog fakulteta?
Oštroumna procena situacije.
Izvrsno vreme odziva i savršeno precizni potezi.
Preduhitrila si sudbinu.
Hvala ti.
Izgubio sam studentsku legitimaciju.
Ti si student?
Nisam, zašto?
Onda ti neće nedostajati.
Hoće.
Šta je ovo? I ti osećaš taj miris?
Palačinke sa sosom od jabuke.
Miriše kao nešto što bi pravila moja baka.
Ili moj deda.
Vidi!
To su oni.
Njega nema.
Šta vidiš?
Pusti, Viktore. Nije uspelo.
Molim te.
Dobro.
Vidim pedesetak ljudi.
Među njima nema osobe koju tražimo.
Ne. Vidiš pedeset osoba
od kojih bar jedna poznaje osobu koju tražimo.
Znam da je to bilo davno, ali možda se nečega sećate.
Ne, Laslo nije onaj kog tražimo.
Tražimo Tibora.
Dobro jutro! -Znam da svi nekoga tražimo,
ali ja tražim baš... Jeste li sigurni?
S Agronomskog fakulteta. Razveli su se.
Ne zna gde stanuje.
Razveli su se da ga ne bi ubila.
Registrovaću se.
Ali ja ne...
Ne govorim o tome. Taj čovek...
Hvala.
Javiću se.
Šerloče, nema odustajanja.
Znaš li šta je ovo? -Ubrus?
I da i ne.
To je ubrus s adresom.
Čijom?
Sekretarice
Udruženja vijetnamskih iseljenika u Mađarskoj.
Sutra idemo tamo.
Suan Lan.
Suan Lan. Zašto nismo odmah zvali to udruženje?
Upravo sam saznao za njega.
Ali te prvo vodim na jedno lepo mesto.
Iznenađenje. Svideće ti se.
Cvet za cvet.
Kad sunce obasja brdo, prelepo je.
Koktel.
Ništa.
Dobro jutro!
Jutro.
Znam, uvek kasnim.
Viktore.
Mi smo jako različiti.
Drukčije živimo.
Život je ono što od njega stvoriš.
Zar nisi ti to rekla?
Treba preduhitriti sudbinu.
Moj verenik...
Ja...
Poznajem ga od dvanaeste godine.
Naše se porodice lepo slažu.
Tebi je sve to dosadno.
Kako to možeš da kažeš?
Ne poznaješ me i ne ponašaj se kao da znaš sve o mom životu.
Uzvratila si poljubac.
Nisam želela.
Izvinite! Stanuje li ovde gđa Suan Lan?
Kako mogu da pomognem?
Znate,
prikupljamo informacije o bivšim studentima Agronomskog fakulteta.
Kakve informacije?
Tražimo Tibora.
Studirao je s gđom Suan Lan.
Nažalost, ne mogu da vam pomognem.
Znate li da je Song Ha
stigla ovamo čak iz Vijetnama zbog njega?
Onda uđite.
Hvala.
Sedite.
Izvinite me.
Song Ha! Vidi!
Je li to on?
Šerloče, zašto to misliš?
Samo osećaj.
Tjen Ga, Tjen Ga, Tjen Ga!
Moje je ime Song Ha.
Nadala sam se da ćeš me jednog dana posetiti.
Reci mi, je li te pronašao?
Gospođo, ja...
Rat je trajao. Svi su se bojali, uključujući mene.
Morali smo da poštujemo pravila.
Nismo imali izbora.
Divila sam ti se. Radila si šta si htela.
Tražim Tibora. Znate li...
Nije kriva ljubav nego ljudi.
Bako, jesi li dobro? Želiš li da odmoriš?
Sve je u redu. Pusti me.
Ljubav je sitna, ali sposobna za velika dela.
Dugo je u ovom stanju?
Od smrti mog dede.
Tako uništiti sirotu porodicu.
Kako to mislite?
Tjen Ga.
Izvinjavamo se na smetnji.
Hajdemo!
Zbogom.
Zdravo! Doneo sam kafu i doručak.
Moram da se obučem.
Nastavio sam da kopam.
Pronašao sam jednu zajedničku fotografiju iz '74.
Pogledaj.
Vidiš?
Moja baka.
Je li to Tibor?
Moguće. A pored tvoje bake
nalazi se žena s mačkom.
Idemo kod nje.
Žena s mačkom?
Osoba koja je odavno sama.
Zato mrzi svet i ljude.
Mačke to nekako osete i usele se kod njih.
Ti si grozan!
Zato me ljudi vole.
Viktore, neki dan...
Znam.
Sada znaš da sam verena.
Da.
Planiram da udomim mačku, psa ili alpaku.
Još nisam odlučio.
Gušter bi ti bolje odgovarao.
Mulan, postala si drska.
Mulan je Kineskinja.
Šta ti je to na čarapama?
Rogati zec.
Rogati zec?
Nisu imali s veprom. -A tako.
Ni s lisicom.
Nisu imali bez životinja?
Šta će mi čarape bez životinja?
Zdravo!
Viktor Palfaj.
Katalin Sabadoš.
Uđite, sedite.
Ne morate da se izuvate, dolazim za tren.
Je li to ona?
Nema sumnje. Pogledaj je!
Šta hoće?
Još ne znam.
Evo kafice.
Draga, presrećan sam
što si stigla u Mađarsku. Sedite!
Hvala.
Kako ste se vas dvoje upoznali?
Ja sam član Grinpisa i važno mi je...
Bavi se zaštitom voda.
Stajala sam tamo na obali.
Moj tata je uvek želeo da vidi Dunav, zato je stigao ovamo.
Gde je on sada?
U reci.
Došli smo jer tražimo nekoga
s kim ste, ako ne grešim, studirali.
Je li ti baka pričala?
Vrlo malo.
Tjen Ga, čekaj!
Izvinjavam se.
Hajde već jednom!
Ako se osvrne, sviđaš joj se.
Reci mi da sam loše videla.
Slučajno smo se sudarili.
Dobro jutro!
Dođi!
Jesi li čitala Romea i Juliju? -Molim?
Romeo i Julija. Ne završava se srećno.
Ona popije otrov, pomislivši da je mrtva, on se ubije,
zatim se ona probudi nakon što je popila otrov
i uvidi da je on mrtav.
Šomlo nastupa. Bilo bi kul da dođeš.
Razmisliću.
Vraćam se za tren. -U redu.
Svuda sam te tražio.
Kako rame?
Dobro, ali bilo bi bolje da mi se nekako iskupiš.
Nešto nije u redu? -Sve je u redu.
Odmah se vraćam. -U redu.
Pre nego što opet nestaneš,
želeo sam da te pitam hoćeš li sa mnom na bal.
Ne znam. Možda uopšte ne odem.
Smetam? -Nipošto.
Upravo sam pozvao Tjen Ga na bal.
Nažalost, već se meni obećala.
A tako.
Izvinjavam se.
Ideš sa mnom? -Šta?
Ideš sa mnom na bal?
Mislila sam da pitaš samo zato što...
Zato, naravno.
Ako nas ne vide zajedno,
saznaće. Ne smemo da rizikujemo.
Istina, ne smemo.
Odbor Agronomskog fakulteta
pozdravlja naše profesore, Udruženje mladih socijalista,
predstavnike Partije, matičare
i naše vijetnamske prijatelje koji su došli ovamo da izgrade
večno prijateljstvo između dveju zemalja.
Prepustimo se sada radosti i veselju. Drugovi!
Otvaram fakultetski bal 1974.
Zuri manje očito! Nadstojnik gleda!
Gledaj mene!
Jesi lud? Ona je Vijetnamka.
Tvoja prijateljica? Moram da je upoznam.
Ti pojma nemaš.
Ne sme da izlazi s lokalcima, pravilo.
Pravilo? Kakav je to izgovor?
Tibore, ovo nije šala.
Izvini.
Ja sam kriva.
Tada me pogledao.
Ovako? -Da.
Baš je drag. Je li zaista rekao...
Ko je drag i šta je rekao?
Tibor.
Ništa se nije dogodilo između vas dvoje, zar ne?
Ne smeš to da radiš ni sebi ni nama.
Ugrožavaš budućnost svih nas.
Ne ako ne saznaju.
Ovde? Kako ovde išta sakriti?
Misliš da ću ja proširiti?
Drago mi je zbog vas dvoje.
Hvala ti.
Moram da idem. Sutra u biblioteci? -Kao i obično.
Pola sata kasnije? -Ma daj, samo sam jednom zakasnila.
Jednom svaki dan.
Ali budi oprezna. Ovde zidovi imaju uši.
Znam da je tebi ovo uzbudljiva pustolovina.
Nisi ni svesna šta se događa.
Ali ovo je naš život. Shvataš?
Naravno da shvatam, smiri se.
Kako bi ti mogla da znaš?
Otac Tjen Ga je umro kao ratni heroj.
Zato su joj dozvolili da dođe da studira ovamo.
Kako će biti njenoj majci kad joj ćerku deportuju
zbog budalaste romanse?
Šta radiš večeras?
Moram da učim.
"Univerzalni uticaj agrohemije na korove i očuvanje biljaka."
Zvuči uzbudljivo.
Kasnije idemo u klub. -U redu.
Tan stalno pogledava ovamo.
Primetila si? Samo bulji u tebe.
Bili biste lep par.
Moram da razmislim.
Da je Julija razmišljala...
Još bi bila živa.
Daj i meni.
Odlična karta.
Opet si ukrao sve dobre?
Baš moramo da gledamo vesti?
Malo vina.
Kako si ih izmešala?
Vidim ti karte.
Nije rekla da dolazi?
Ako joj se ocene pogoršaju...
Če? Tjen Gain?
Jeste li je ikad videle bez knjiga u ruci?
Razmišljam da uzmem časove kod nje.
Ja ću ti rado pomoći.
I tebi, s mađarskim nazivima biljaka.
Dolazi vitez smrti!
Dozvolu, molim.
Još jedan prestup i doći ćete u moju kancelariju na razgovor.
Došli smo ovamo da učimo, gospodine.
A vaša prijateljica? Ona takođe?
O kome govorite?
Gospođica Tjen Ga. Gde je?
Uči. U svojoj sobi.
Pođite sa mnom.
Upozoriću je!
Nemamo šta da krijemo. - Slobodno govorite mađarski.
Kako su vaši roditelji?
Dobro, druže Vu Tan.
Nadam se da vas ne moram poimence podsećati
kakva je privilegija studirati ovde.
Razumem.
Znate pravila.
Ako jedan posrne, svi ostali odlaze s njim.
Šta bi vaši roditelji mislili da vas izbace?
Vaš siroti otac! Znate da smo se poznavali?
Druže nadstojniče.
Vaša dozvola.
Proveli ste popodne s gđicom Suan Lan?
Išli smo svi zajedno u šumu.
Sedite.
Sastavite mi spisak svih koji su danas bili u šumi.
Svi su imali dopuštenje.
Samo pišite.
Prijatno veče.
Sve si navela?
Šta misliš? Nisam imala izbora.
Smiri se, niko ne zna. Čak i da se neko izlane,
ko bi posumnjao da odlikašica
i dobra devojka nešto krije?
Radije bih da nema tajni.
Znam.
Usput rečeno, ti i Tan ne biste smeli da se zanosite.
O čemu to govoriš?
Da, o čemu?
Vidim kako se gledate.
Ne smete ni da se gledate? -Ne.
Treba tiho da sedimo za stolom i žmurimo ceo dan.
Dakle?
Šta su pitali?
Ništa.
Uđeš, uzmeš karticu i počneš.
Šta ako zapneš?
Sve smo naučili. Bez brige.
Sve će biti u redu, dobro?
Samo se opusti.
Uvek previše razmišljaš na ispitima. Ti, od svih ljudi!
Sve zavisi od ovoga.
Eto ga na!
Čir ti neće pomoći.
Šta ima?
I dalje ne shvatam ove gluposti.
Ako nastaviš da izbegavaš predavanja, i nećeš.
Osim ako mi ti ne pojasniš.
Na uobičajenom mestu u 19 h.
Doći ću.
Dobićeš moju punu pažnju.
Na manje ne pristajem.
Tjen Ga, čekaj.
Šta se dešava?
Ništa. Sad mi je bolje.
Zdravo!
Šta je bilo?
Ništa.
Naši časovi. Izvini, ja...
U redu je, shvatam.
I?
Dogovorila sam ti pregled.
Sutra posle podne.
Hvala ti.
Moramo da razgovaramo.
Želim da objasnim.
Nisam došla jer nisam mogla, ali želela sam.
Morala sam da pomognem nekome.
Nekome ko ti je važniji od mene.
Ne! Nekome ko je u pravoj nevolji.
Kako to misliš?
Kakvoj nevolji? O kome govoriš?
Znaš li da čuvaš tajnu?
Trudni ste između sedam i devet nedelja.
Ako je to istina, saznaće da smo ih mi pokrivali.
I ti ćeš morati da odeš?
Bog zna gde. - Kako to misliš?
Poslaće me u radni logor ili na front.
Ne želim da odeš.
Ni ja ne želim da odem.
Nadam se da shvatate da u vašoj situaciji
ne bi bilo preporučljivo uskraćivati informacije.
Naravno.
Izvrsno.
Koliko dugo znate da su Tjen Ga i Tibor u vezi?
Nisam znala.
Vi ste cimerke. Ne razgovarate?
O tome ne.
Zašto bih vam verovao?
Jer je istina.
Postoje stvari oko kojih se ne slažemo.
Je li to jedna od njih?
Prijateljstvo s lokalcima je jedna od tih tema.
Vi nemate ovde prijatelje?
Ja nemam prijatelje.
Crvenokosa devojka i Tan su takođe bliski.
Znate da ću sa svima razgovarati?
Napred!
Sedite.
Čuo sam jednu glasinu.
Navodno jedna vijetnamska studentkinja viđa mađarskog studenta.
Šta vi znate o tome?
Koliko ja znam, strani studenti i lokalci ne smeju...
Strani studenti? Zanimljivo. Mislio sam da ste prijateljice.
Jesmo, ali svi znamo da oni neće ostati zauvek.
Prijateljstva su komplikovana.
Primetio sam da ste bliski s jednom koleginicom.
Mi samo...
Samo učimo zajedno.
Oni su ovde zbog dobre volje i usrdnosti naših vođa.
Ako iko zloupotrebi tu dobru volju, čak i vaši prijatelji...
Znate li šta je kolektivna krivica?
Moramo da štitimo jedni druge i našu čast.
Je li tako?
Jedino što znam...
Nakon bala...
Tjen Ga! Probudite se! Imate deset minuta da se spakujete.
Lakše malo! Ne mogu da vas pustim unutra.
Izvinite!
Čuo sam od profesorke. Zašto sam morao da saznam od nje?
Gde je ona sada? - Ne znamo. Niko ne zna.
Pronaći ću je!
Ljigavi izdajniče! Kako se osuđuješ da promoliš glavu ovamo?
Ti ne znaš? Ti ne znaš? Ti ne znaš?
Prekinite! Sve će nas privesti.
Videlo bi se za nekoliko meseci i tada bi bilo gore!
Izdao bi nas pre ili kasnije?
Ti ne znaš?
Šta se ovde događa?
Ništa, odlazimo.
Moram da je pronađem.
Znam. Pomoći ću ti.
Pomoći ćeš?
Stvarno?
Pomoći ćeš mi?
Naravno.
Tražiću je.
Gde? Ideš u konzulat?
Ako treba.
Uhapsiće te.
Moguće.
Tibore. Tibore!
Neće upaliti. Molim te, razmisli.
Šta vi radite ovde? - Gde ćeš početi potragu?
U konzulatu. -Dobro. Krenimo odande.
Naravno da idem s vama.
Imam nešto ušteđevine.
Idem po nju.
Bežite. Druže Vu Tan! Imam jedno pitanje za vas.
Je li istina? -Šta?
Vas dvoje ste nas izdali?
Moram da je vidim. -Nije moguće.
Nosi moje dete. -Razumemo.
Barem nam recite je li ovde.
Molim vas, pozovite nekoga ko može da pomogne.
Drugovi, moraću da vas zamolim da odete.
Shvatite, moramo da pronađemo...
Ovo nije odeljenje za izgubljenu dečicu.
Želim da razgovaram s njom.
Smesta idite!
Molim vas.
Šta se dogodilo?
Moramo da smislimo nešto drugo.
Dokle imaš ovaj stan?
Moj prijatelj je otišao u inostranstvo bez dozvole, sumnjam da se vraća.
Ovo je disidentov stan?
Bar imamo vremena.
Samo se vozom može do Vijetnama.
Dobro jutro! Kad ide sledeći voz za Hanoj?
Izvinite, za gde? -Za Hanoj.
Vijetnam. Vozovi idu svake dve nedelje, ali to nije sigurno.
Kad je sledeći? -Ne znam.
Kad je otišao prošli?
Da znam, znala bih
i kad ide sledeći.
Ko zna? -Samo dragi Bog.
Imaš li dozvolu?
Dozvolu? -Za kupovinu karte.
Imaš li dozvolu?
Nemoj da se prehladiš.
Moram nazad na fakultet.
Hajde onda.
Hvala ti.
Doći će ona, mili. Doći će.
Mila, biće presrećan što te vidi.
Peron broj 9.
Niko nije mogao da pomogne.
Tjen Ga je sve nas dovela u opasnost.
Nije želela da pobaci.
Tu nema sumnje. A i saznalo bi se.
Bila su to drugačija vremena.
Znate li išta o njemu?
Učinio je sve da ode za njom,
ali pod tim režimom nije bilo lako.
Molim vas.
Kao što ti govorim proteklih devet dana,
ne mogu da te pustim. Shvati to. -Vi shvatite!
Samo zahvaljujući mojoj dobroj volji nisu te uhapsili.
Dobro jutro, Tibore.
Marta, svakim ste danom sve lepši.
A vi izgledate sve gore.
Pomozite mi, molim vas.
Već sam vam rekla, ne mogu.
Idite kući i dovedite se u red!
Ali...
Još ima. -Nema.
Da sam Tjen Ga i ovo vidim, otišla bih kući.
Imamo plan.
Teško da će upaliti, ali bolji nemamo.
Ne puštaju me unutra. Ne žele ni da me saslušaju.
Da nisi takva kukavica, ne bismo sada bili u ovoj kaši.
Kukavica? -I ti si gluv?
Misliš da je lako? - Ovo ne pomaže.
Trebalo bi mirno da sedim znajući da će se sve saznati i svi nastradati.
Dosta!
Misliš da ne bi sve nas kaznili?
Tebi je jedino važno... -Dosta!
Tjen Ga je odgovorna.
Podnela je to dostojanstveno.
Nije ti slučajno prećutala trudnoću.
Ti si sebičan.
Nije želela da znam?
Ovde si samo zbog svoje krivice.
Je li važno? Pomažem!
Ovde su jer se isto kriju, i oni su pogrešili.
Gde smo stali?
Morate da odete jer ne želim da zbog mene imate problema.
Najzad si shvatio.
Samo želim da znam da je Tjen Ga dobro i bezbedno stigla kući.
Toliko ti dugujem.
A ja sam ionako stalno s vama.
Stvarno? -Da. Takođe je rekao...
Šta planiraš da kažeš?
Improvizovaću.
Dobro jutro, Tibore.
Dugo vas nisam videla, mislila sam da ste odustali.
Takav sam utisak ostavio? - Zabrinula sam se da ste se razboleli.
Izgledate podnošljivo.
I vi, kao i uvek.
Šta sada planirate?
Recite mi! Podmetnućete mu sedativ u hranu?
Imamo plan, ali treba nam vaša pomoć.
Ma nemojte mi reći. Dođite.
Tan je moj prijatelj.
Dobro jutro.
Valjda nije jedan od onih koji vas je izdao.
Tan će zatražiti železničku kartu
da poseti majku u Hanoju, ali ja ću otići umesto njega.
Niste baš slični.
Molim vas.
Zašto bih vam učinila toliku uslugu?
Zato što
verujete u ljubav.
Nećete imati mira dok nas sve ne uvalite u nevolje.
Mislim da će mnogima biti lakše ako mu pomognemo.
Dođite. Vi ostanite ovde.
I?
Obrada traje dve nedelje.
Pronađi je. -Pozdravi je.
Čuvaj se.
Hvala vam.
Hvala!
Nikad ga više nisam videla, samo sam čula priče
da je godine i godine proveo u zatvoru optužen za špijunažu,
da je pogubljen ili se skrasio.
Ja sam čuo da uzgaja jabuke
negde na selu.
Znamo da je nije pronašao.
Nikad se više nismo čuli. Suan Lan je odustala od studija i otišla.
Ne znam šta je bilo s njom.
Svi su se raštrkali.
Samo smo mi ostali.
Nećemo sada odustati.
Nastavićemo da tražimo. Pozvaćemo vas ako nešto saznamo.
Bilo bi divno.
Hvala vam na pomoći.
Dođavola!
Da li bi bilo drugačije da su bili hrabriji?
Tan je mogao da ih spase rekavši da je dete njegovo.
Gde je Ćang?
Upravo je saznala da joj je sin umro.
Retki se danas vraćaju kući. Koliko je imao godina?
17.
Vidi nju. Šta ona ovde radi?
Zašto se vratila kući? - Osramotila je majku.
Neće još dugo trajati.
Ali do tada se moramo brinuti za regrutaciju.
Ta je žena pretrpela veliki gubitak.
Svi smo. -Pažnja!
Levo stupaj! U vrstu!
Stupaj!
Pažnja! Ruka, pozdrav!
Oružje!
Tjen Ga!
Majko.
Tjen Ga! Tako mi je drago da si kod kuće. Uđi.
Pukla je nit, to je sve.
Ja...
Nisam došla u posetu.
Lagala sam.
Znam.
Zašto si mi dozvolila da se vratim?
Ne stidiš me se?
Kćeri moja, ti si jedino što imam.
Ja...
Tako mi je žao.
Otac je sigurno dobar čovek kad si odlučila da zadržiš dete.
Posledice grešaka dece odgovornost su njihovih roditelja.
Brini se za nju i nauči je da bude čvrsta za putovanje koje je čeka.
Tvrdoglava je na tebe, znaš?
Uzmi ovo.
Kad rodiš, zaposli se i podigni svoje dete.
Jednog ćeš mi dana doći u posetu.
Mila moja kćeri.
Ima li koga?
Nema.
Uzalud.
Hajdemo nešto da pojedemo.
Znam jedno mesto u blizini.
Dobar dan. -Dobar dan. Jelovnik?
Može.
Madmoazel?
Hvala lepo.
Ovo je izvrsno.
Probaj ovo.
Imao si pravo.
Ovo me je oraspoložilo.
I oni su tražili sreću.
Baš poput tebe.
Izvolite. -Hvala.
Probaj!
Šta je s tvojom mamom? Nisi je baš nešto spominjao.
Teško je prebrodila očevu smrt.
Deda je puno pomagao.
Stvorio je džentlmena od tebe.
Poput tvoje bake, i moj deda ima slavnu uzrečicu.
"Jedno ti mogu reći, jedino što traje ceo život je život.
Sve ostalo je neizvesno."
Mudar čovek.
Jeste.
Mnogo ti znači.
Da.
Praktično me je deda odgajio.
Razumem, gospođo.
Da, znam.
Moje najdublje saučešće.
Opet slepa ulica. Nikad ga nećemo naći.
Možda to nije slučajnost.
Možda mi sudbina šalje poruku.
"Jednostavno ti nije suđeno."
Možda ima pravo.
Ne bi trebalo sada time toliko da se bavim.
Nego svojim verenikom.
Voliš ga?
Kako to možeš da pitaš?
Šta je to? -Prazan rezervoar.
Ma divno. -Kuda ideš?
Čekaj!
Dobro veče. -Dobro veče.
Izvolite.
Nemamo rezervaciju,
ali trebaju nam dve sobe.
Unutra si?
Mogu li da uđem?
Izvini.
Jako si draga.
Kad sam te prvi put video, mislio sam da si neobična.
Ne neobična.
Osećao sam krivicu jer sam prepao tebe i tvog tatu.
Ali to nije ono što sam želeo da kažem.
Šta želiš da kažeš?
Da.
Samo...
Sviđa mi se kako nagneš glavu pre nego što prasneš u smeh.
A kad ti je neprijatno,
prekrstiš ruke kao da tražiš sigurnost.
Kad si zatečena,
igraš se kosom.
Kad sam čuo kako se smeješ mojim čarapama sa životinjama,
bio sam presrećan.
Viktore!
Izvini, samo sam želeo da te razvedrim.
Čuvši da si voljena,
bolje se osećam.
Zato...
Verujem da razumeš.
Ne želim da pogrešim.
Znam, znam.
Ti si razumna. To je dobro.
Pametno.
Ali istovremeno, mi smo dvoje potpunih stranaca
koji se brinu jedno za drugo.
To nije mudro, ali bez toga ne bismo bili ovde.
I...
Svi mi moramo da učinimo nešto blesavo pre nego što se skrasimo.
Slatko sanjaj.
Izgledaš kao da bi ti dobro došlo.
Kuća časti.
Zapravo, žena me je poslala,
ali rado bih čuo šta te muči.
Znate,
stigla sam ovamo
da pronađem odgovore...
Ali tada smo se bolje upoznali... On je obziran...
Ne mogu sve da odbacim... On je toliko drugačiji...
Da ljubav mojih dede i bake nije toliko potrajala...
Prošli smo sve voćnjake,
ali ne znam želim li uopšte da ga nađem.
Znaš...
Ima ovde jedan poznati uzgajivač jabuka.
Niko ga zapravo ne poznaje.
Vuk samotnjak, nema posetioce i živi samo i jedino za svoje jabuke.
Živi na onom brdu. Zove se Tibor Tamaš.
Znate li gde tačno?
Nisam siguran, ali bolje sačekaj da se vreme smiri.
Idi sada da legneš.
Treba ti sna.
Hvala.
Nema na čemu.
Budi blaga prema njemu.
Sviđaš mu se.
Znam.
Ali za mesec dana se udajem.
Ona nije ovde. Nema je.
Znate li možda gde je devojka s kojom sam došao?
Sinoć sam joj rekao za čoveka koji živi na brdu.
Rekao sam joj da ne... -Ona ne sluša!
Ne bih preporučio ni tebi, klizavo je.
Jesi li ga pronašla? - Ne, izgubila sam se.
Viktore! Razmišljala sam o onome što si sinoć rekao.
Znaj da mi se sviđaju
tvoje grozne čarape sa životinjama.
I tvoja opsesija vodom i sve tvoje superveštine.
Viktore!
Deda!
Ma ko li je ta devojka?
O čemu ti to? Ja pojma nemam.
Razgovarao sam sa sestrama dok si spavao. Pretvorio sam se u uvo.
Kako nisi postao pisac s tako bujnom maštom?
Mali moj, zar misliš da je tvoj deda dobar samo u ribolovu i vrtlarenju?
Dugo nisi bio ovako radostan.
Kako ne bih bio? Moj unuk je prezdravio.
Ovamo!
Dođi ovamo!
Dođavola.
...onaj koji je napisao onaj ratni roman u kojem onaj major umre.
Više volim romantične priče. -Znam.
Jedan, dva, tri, jedan, dva, tri...
Ako ga pronađem, mislila sam da ću dobiti i odgovore na svoja pitanja.
Zašto mi nisi rekla da ga tražiš?
Nikad ga ne spominješ.
Mislila si da ćeš me uzrujati.
Jesi li pronašla odgovore?
Ne znam. Znaš...
Viktor je tako drugačiji. Tako...
Poznajem ga nedelju dana,
a već sam mu uništila život.
Ne mogu da ostavim Tunga zbog poznanstva od nedelju dana.
Zašto ga nisi tražila?
Gajila sam nadu sve dok jednog dana nije došao partijski sekretar
i rekao da je Tibor uhapšen
kad je sišao s voza.
Borio se, hteo je da pobegne. Znao je da je rizično.
Pružio je otpor i ubili su ga.
Zašto mi nisi rekla?
Neko sam se vreme nadala da to nije istina.
Nadala sam se da je to trač ili neka greška.
A tada je bilo prekasno.
Nisam to više spominjala.
Neke je stvari bolje zakopati.
Ne razmišljati o njima i s vremenom...
Dobro jutro!
Ja sam Tamaš Levaj. Vi ste spasli život mom unuku.
Dođite.
Hteo bih da nekoga upoznaš.
Drago mi je da si dobro.
Zdravo... Zdravo! Zdravo!
Znam da si otišla jer...
Imala si pravo tako da misliš, ali istovremeno,
želeo bih da znam jesi li...
Zdravo! Kako si?
Znam da si već...
Samo sam želeo da znam... Znaš, imam jednog prijatelja...
Šerloka.
Bila je to sjajna ideja.
Ne nosiš verenički prsten.
Zašto? Imaš ga kod sebe?
Nemojmo da trčimo pred rudu.
Radije bi čekao 50 godina?
MEDIATRANSLATIONS