Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Od počátku věků,
od doby, co existují holčičky,
existují i panenky.
Panenky ale byly odjakživa jen miminka.
A holčičky, které si s nimi hrály, si vždycky mohly hrát jen na maminky.
Což může být zábava, tedy chvíli určitě.
Zeptejte se maminky.
A tak to bylo až do chvíle...
Ano, Barbie všechno změnila.
A pak všechno změnila znovu.
Všechny ty ženy jsou Barbie
a Barbie jsou všechny tyhle ženy.
Možná začínala jako žena v plavkách,
ale u toho rozhodně nezůstala.
Má svoje peníze, svůj dům,
své auto, svoji kariéru.
A jelikož Barbie může být kýmkoli, mohou být ženy kýmkoli.
A to se odráží
na dnešních holčičkách ve Skutečném světě.
SKUTEČNÝ SVĚT
Z holčiček se stanou ženy,
které dokážou cokoli si usmyslí.
Díky Barbie se vyřešily problémy feminismu a rovnoprávnosti.
To si aspoň Barbie myslí.
Konec konců, žijí přeci v Barbie Landu.
Mám snad právo propíchnout jejich bublinu?
A tady je jedna taková Barbie,
která denně prožívá svůj nejlepší den.
Když se probudím ve svém růžovém světě,
vstanu z postele a zamávám svým známým.
Ahoj, Barbie.
Ahoj.
Je tak skvělá!
Tak krásná, když hraje šachy u bazénu.
No tak, máme na práci důležité věci.
Je to ona a ona a já a ty.
Růžová se hodí ke všemu.
Krásná od hlavy po konečky prstů.
Už můžu jít, však víš, však víš.
Je to růžové, dá se to pít.
Líbí se nám i jiné barvy, ale růžová nám prostě sluší.
Co si oblékneš? Šaty nebo kostýmek?
Ať to, nebo to, moc ti to sluší.
Hej, Barbie, líbí se mi tvůj styl.
Kdyby to bylo opravdu zrcadlo, viděla bys dokonalý úsměv.
Dokola a dokola a dokola a dokola.
To je moje Barbie.
Běž, Barbie, běž.
To je moje Barbie.
Běž, Barbie, běž.
To je moje Barbie.
No tak, máme na práci důležité věci.
Je to ona a ona a já a ty.
A růžová se hodí ke všemu.
Krásná od hlavy po konečky prstů. Už můžu jít, však víš, však víš.
- Je to růžové. - Hezky růžové.
- Dá se to pít. - To jo.
Líbí se nám i jiné barvy, ale růžová nám prostě sluší.
P - pěkná.
I - inteligentní.
N - nikdy smutná.
K - prostě "cool".
Když si hrajete s Barbínami...
Ahoj, Barbie.
...nikdo je nevodí ze schodů, ze dveří a tak podobně.
Prostě je zvednete a dáte tam, kde je chcete mít.
Měla bys letět, holka...
Zapojíte představivost.
Hele, pořád jsem zpívala.
Ahoj, Barbie.
- Ahoj, Skipper. - Ahoj, Barbie.
A Midge.
Midge byla těhotná kamarádka Barbie.
Ale neukazujme Midge.
Mattel ji přestal vyrábět,
protože těhotná panenka je fakt divná.
Každopádně, Barbie má před sebou
další skvělý den.
- Růžová se hodí ke všemu. - Ahoj, Barbie!
- Ahoj, Barbie. - Dobré ráno, Barbie. Ahoj.
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
- Další krásný den. - Dobré ráno, Barbie.
Ahoj.
- Zdravím, dámy. - Dobré ráno!
Podívejte se na Barbie vedle vás.
Řekněte jí, jak ji máte ráda. Složte jí kompliment.
Novinářko Barbie, ptejte se, na co chcete.
Jak to, že jsi tak úžasná?
Bez komentáře.
Černá Barbie, prezidentka...
Vážně, bez komentáře.
Mám vás ráda.
A Nobelovu cenu za žurnalistiku získává... Barbie.
Tvrdě pracuji, takže si to zasloužím.
A Nobelovu cenu za literaturu získává... Barbie.
- Mluvíš za celou generaci. - Já vím.
Podle nás peníze nemluví
a firmy rozhodně nemají svobodu slova.
Takže jakýkoli pokus uplatňovat právo
je pouze snahou změnit naši demokracii v plutokracii.
Dojímá mě to a nebráním se tomu.
Nedělá mi potíže používat logiku
a zároveň projevovat city.
Moje síla se tím nezmenšuje, ale narůstá.
Ahoj, Barbie.
Co Barbie nedokáže?
Ahoj, Barbie.
Zdravím do vesmíru!
Páni!
Tak zatím!
Pro Barbie je každý den skvělý den,
ale Ken má skvělý den, jen když se na něj Barbie podívá.
Ahoj, Barbie!
Ahoj, Kene!
- Ahoj, Barbie! - Ahoj, Barbie!
Ahoj, Barbie!
- Ahoj, Kene. - Ahoj, Kene.
- Mám pro nás zmrzlinu.
- Super. - Ahoj, Barbie.
- Ahoj, Barbie.
Ahoj, Barbie.
- Ahoj, Barbie! - Ahoj, Kene.
- Ahoj, Barbie. - Ahoj, Kene.
- Ahoj, Barbie. - Ahoj, Barbie.
Ahoj, Barbie.
- Mějte se, Barbie! - Měj se, Barbie.
Ahoj, Barbie.
Ahoj, Allane.
Allan není víckrát. Je jen Allan.
Jo, jsem z toho... trochu zmatený.
Ahoj, Barbie. Sleduj mě.
Kene!
Ne!
To ne!
To muselo bolet.
- Kene... - Ahoj, Barbie.
- Ahoj. - Co všechno jsi viděla?
Viděly jsme všechno.
Pomůžeme ti na nohy, Kene. A je to.
- Vy jste teda silné. - Prostě použij nohy.
- Jsi v pohodě? - Jo. Naprosto.
Zdá se, že tahle pláž je na tebe trochu moc, Kene.
Kdybych nebyl vážně raněný, tak bych si to s tebou rozdal, Kene.
S tebou bych si to rozdal kdykoli.
Podrž mi zmrzlinu, Kene.
Fajn, Kene, do toho.
Jdeme na to.
Kdo si to chce rozdat s ním, musí si to rozdat se mnou.
Rozdám si to klidně s oběma.
Ani nevíš, jak si to rozdat se sebou.
- Jak by sis to mohl rozdat s oběma? - Tak jo. Kenové?
- Rozdej si to se sebou! - Zuříš?
Kenové? Nikdo si nic rozdávat nebude.
Jasný?
Jdeme.
- Klid. Klid. - Dobrý.
- Vedl sis dobře. - Bolí to ještě?
Dáme tě do kupy.
- Běž. - Běž.
- Barbie, drž mě za ruku. - To bude dobrý.
Buď se mnou, Barbie!
Skvělé.
Není to zlomené. Budeš v pohodě.
Surfování je nebezpečnější, než si lidi myslí.
Jsi velmi statečný, Kene.
- Díky, Barbie. - Jo.
- Víš, že nesurfuju profesionálně? - Vím.
A nejsem ani pobřežní hlídka, což si lidi často myslí.
- Velmi často. - Moje práce je prostě...
- ...být na pláži. - Správně.
A na pláži si vedeš skvěle.
Hned na tom budeš líp.
Vlastně, než jsem to dopověděla, je ti líp.
-Úžasný. - Prima.
- Ty, Barbie? - Ano?
- Můžu k tobě večer přijít? - Jasně.
Nic moc neplánuju. Jen obří skvělou party
s Barbínami, choreografií a novou písničkou.
Měl by ses stavit.
- Skvělý. - Jo.
- Tak jo. Měj se. - Dobře. Měj se.
PREZIDENTKA
- Ahoj, Barbie. - Ahoj, Kene.
- Sluší ti to, Barbie. - Díky, Kene.
- Ahoj, Kene. - Ahoj!
- Jo! - Ahoj, Barbie!
- Ahoj, Barbie. - Barbíny!
Jak je, Kene?
Hej, Barbie. Sleduj mě.
Takovouhle otočku neumíš, Kene!
Co?
To je teda divočina, Barbie.
Díky, Barbie. Dneska je to fakt skvělý.
Je to nejvíc skvělý.
A ty jsi tak krásná, Barbie.
Díky, Barbie. Připadám si krásná.
- Já taky. - To je ten nejlepší den.
Nejlepší ze všech. Tak jako včera, zítra
a pozítří, dokonce i ve středu,
a každý den od teď až na věky,
Jo, Barbie!
Přemýšlíte někdy o smrti?
Nevím, proč jsem to řekla.
K smrti miluju tanec.
Páni.
Už můžeš jít.
- Co kdybych u tebe zůstal? - Proč?
Protože spolu chodíme.
Co chceš dělat?
To nevím jistě.
No, ale já tě tu nechci.
- Je v tom Ken? - Ken je jenom kamarád.
A tohle je můj Dům snů. Je to Barbiein Dům snů.
Ne Kenův Dům snů, že?
- Zase máš pravdu. - Jo. A je to holčičí party.
Pojď, Barbie, přespávačka!
Rychle, prezidentka je tady!
Ano. Je mi ctí.
- Každá party je holčičí party. - Každý večer.
- Navěky.
- Dobrou noc. - Dobrou noc.
Taky tě miluju.
Holčičí party! Holčičí party! Holčičí party!
Nemůžu. Musím jít.
Dobrou noc, Barbíny.
Na smrt už teď vůbec nemyslím.
Když se probudím ve svém růžovém světě...
Ahoj, Barbie.
...vstanu z postele a zamávám svým známým.
- Ahoj, Barbie. - Ahoj.
- Holka, jsi v pořádku? - Ahoj, Barbie.
Můžou za to ty neodbytné...
- Ahoj, Barbie. - ...myšlenky na smrt.
No tak, máme na práci důležitější věci.
Je to ona a ona a já a ty.
- A růžová se hodí ke všemu. - To je studené!
Krásná od hlavy po konečky prstů.
Už můžu jít, však víš, však víš.
Je to růžové, bude to v pořádku.
Dá se to pít.
Líbí se nám i jiné barvy, ale růžová nám prostě sluší.
P - panika.
I - i já se bojím.
N - na zvracení.
KRAVSKÉ MLÉKO - PROŠLÉ!
K - smrt.
To je moje Barbie.
Běž, Barbie, běž.
To je moje Barbie.
Holka, jsi v pořádku?
Ahoj, Barbie.
V pohodě. Dobrý.
- Teď ty, Barbie. - Hrajem!
Pěkný, Kenové!
Plácneme si!
Ahoj, Barbie.
Pojď, Barbie. Poběžíme do vody.
Tak jo.
Moje chodidla!
Ale ne.
Jo! To je krása!
Ahoj, Barbie.
- Ahoj. - Není ti něco?
- Ahoj, Barbie. - Jen jsem spadla.
- Spadla? - Cítím se trapně.
- Barbie se necítí trapně. - Já vím.
Já ani nevím, jak se to stalo,
ale moje nohy... Moje paty jsou na zemi.
Už nestojím na špičkách.
To nevadí. Ukaž.
Ploché nohy!
Přestaň, Kene.
Pardon. Pardon.
Jsem stereotypní Barbie, a proto se nezabývám dohady
ohledně kauzality navazujících událostí,
ale jisté věci spolu mohou souviset.
Ráno zápach z úst, studená sprcha, spálené vafle a pád ze střechy.
Ty jsi rozbitá.
Co? Ne, to ne. Nebo jo?
Takovou chybu jsem ještě neviděla.
Většinou se to týká vlasů.
No, budeš muset zajít za Divnou Barbie.
Nikdy jsem za Divnou Barbie nemusela.
Protože jsi nikdy nebyla rozbitá.
Byla prý úplně nejhezčí Barbie z nás všech,
ale pak jí někdo ve Skutečném světě ublížil.
A teď je jejím osudem zdokonalovat ostatní,
zatímco sama se čím dál víc rozpadá.
A k tomu jí říkáme tajně i do očí Divná Barbie.
Je tak divná.
Proč dělá vždycky provaz?
S takovými chodidly nemůžu nosit podpatky.
Haló?
Co se děje, krásko?
- Ahoj. - Vítej.
Vítej v Divnodomě.
- Ahoj. Jak je? - Těší mě.
Omluv toho čokla. Co tě sem vede?
Přišla jsem za tebou kvůli nohám.
Jsou...
Ploché.
Jo.
- To jsem ještě neviděla. - Vážně?
Aha. A uměla bys je opravit?
Ty jsi Stereotypní Barbie, že?
A ten tvůj Ken, to je fešácká nálož plná proteinů.
Asi jo.
Chtěla bych vidět tu jeho malou hrudku. co má pod džínama.
- Tak co tomu předcházelo? - Vlastně nic.
Užívala jsem si volejbal.
- Nic víc? - Myšlenky na smrt.
Co to?
Možná nějaké myšlenky na smrt?
Myšlenky na smrt!
Je to problém?
- Co? - Slyšela jsem o tom.
Nemyslela jsem, že je to možné, ale je to tak.
Udělalas to. Otevřela jsi portál.
Neotevřela jsem portál.
Někdo ho otevřel, a teď je trhlina mezi kontinuem,
což je membrána mezi Barbie Landem a Skutečným světem
a jestli chceš být zase dokonalá Stereotypní Barbie,
tak to, děvče, musíš napravit.
Nebo můžeš být směšná. Podívej se na stehno.
- Co to je? - Celulitida.
- Budeš ji mít všude. - Co?
A pak začneš být smutná a rozkydlá a komplikovaná.
Ne!
Co mám udělat?
- Musíš jít do Skutečného světa. - Dobře.
A musíš najít tu holku, co si s tebou hraje.
Hraje si se mnou?
Hrajou si s náma, brouku.
Většinou ale dojde k nějakému odloučení.
Je tady holka a panenka. A nemělo by se to smíchat.
- Smíchalo se to? - Jo!
A ta holka, co si s tebou hraje, je asi smutná
a její myšlenky a lidské pocity
zasahují do tvé panenkovitosti.
Proč by byla smutná?
Všechno jsme přece napravily, aby ženy ve Skutečném světě
- byly šťastné a mocné. - Já nevím, ale podle mě
- s tím máš taky co do činění. - Já?
- Otevřou ho jen dvě. - To není možné.
Vždycky jsem chtěla, aby všechno zůstalo, jak je.
Ať je to, jak chce, vy dvě začínáte být neoddělitelně propojené.
Musíš pomoct jí, abys pomohla sobě.
Měla bych...
Tak co si vybereš?
Vrátíš se ke svému životu a zapomeneš, co se stalo,
nebo zjistíš pravdu o světě venku.
Volba je na tobě.
To první. Podpatky.
Ne. Ještě jednou.
- Musíš to chtít zjistit. - Nechci.
Brouku, hele.
Musíš to chtít zjistit, jasný? Ještě jednou.
Já nejsem Barbie Dobrodruh. Jsem Stereotypní Barbie.
Mě si představíš, když někdo řekne: „Představ si Barbie.“
To jsem já.
Štveš mě. Fakt mě štveš. Jsi otrava.
Tak jo, jsem připravená zapomenout.
Ne! Vybereš si tohle!
Dala jsem ti šanci udělat něco smysluplného.
- Takže první možnost není? - Ne!
Ty musíš opravit tu trhlinu.
Na mě se nedívej, pravidla určuje Mattel.
Ale já nechci.
Fajn, tak si užij celulitidu.
Ne, ne, ne, ne. Tak jo.
Pošli mě k portálu.
No, ve skutečnosti žádný portál není. To se jen tak říká.
Je to vlastně sporťák, pak motorový člun,
raketa, dvojkolo,
pak karavan - to je fajn, pak sněžný skútr...
Ty tě dovezou skoro až do státu Los Angeles,
kde si vezmeš neonový barvy a brusle a vjedeš do země Kalifornie.
Divný, já vím. Lepší je o tom moc nepřemýšlet.
A až se tam dostanu, jak najdu tu holku?
To poznáš.
Dobře. A jak se sem vrátím?
Stejně jako tam, akorát obráceně.
Jako že mám jít dopředu, ale naopak, nebo...
- Moc nepřemýšlej. - Tak jo.
Protože jestli to všechno nenapravíš,
ošklivé bude ošklivější
a divné ještě divnější.
A pak budeš jako já.
Pardon.
Chápu tě. Tak jsem to nastavila.
- A opravdu ti věřím. - Děkuju.
Běž. Buď opatrná. Mám tě ráda.
- Sbohem. - Sbohem.
Bon voyage do reality a hodně štěstí při opravě membrány,
která odděluje náš svět od jejich, abys neměla celulitidu!
- Nejspíš jede bez tebe. - Jsi úplně mimo, Kene.
Doslova si o to řekla.
A já na to: „Radši zůstanu tady.“
Proč? Bojíš se?
- Ne. - Vsadím se, že jo.
A taky že tě s sebou ani nechce.
Na obojí jsi vsadil špatně
a já sázím naopak.
- Jo? - Jo.
Jak se tam jde? Ani to nevíš.
Nechci nikam jet. Hledám důvod, proč neodjet.
- Nejezdi. - Bude se mi hrozně stýskat.
Kéž by někdo mohl jet se mnou, ale to nejde.
Musím to udělat sama.
- Na jakého ptáka myslím? - Papoušek.
Delfín. Teda ne, pták.
- Pelikán. - Do háje.
Budeš nám chybět, Barbie.
Brzo budu zpátky s dokonalými chodidly
a zapomeneme, že se to kdy stalo.
A uvidíš, co všechno jsme pro svět udělaly.
Budeš pro ně velká hrdinka.
Pro všechny ty mocné ženy, které za své skvělé životy vděčí Barbie.
Každá žena ti jistě poděkuje a pevně tě obejme.
Máte pravdu. Tak já jedu.
Pa.
- Sbohem, Barbie. - Sbohem.
Měj se, Barbie. Zlom vaz v realitě.
Pozor na celulitidu!
Byla jsem u doktora, byla jsem na horách.
Dívala jsem se na děti, pila jsem z pramenů.
Na tyhle otázky je víc než jedna odpověď.
Ukažte na mě v kroutící se frontě.
A čím míň hledám něco definitivního,
tím jsem pohodě blíž.
- Jsem pohodě blíž. - Jsem pohodě blíž.
Co tady děláš?
Jedu s tebou.
- Ne. Prosím, vystup. - Nemůžu.
Vsadil jsem se dvakrát s Kenem
a nemůžu před Kenem nevypadat super.
Ken není super!
Pro mě jo.
Budeš mě jenom zdržovat.
Barbie, co když je tam pláž?
Potřebuješ s sebou mít profesionála.
Máš s sebou brusle?
Bez bruslí nikam nechodím.
- Prosím. - Dobře.
Jdeme na to.
- Můžu sedět vepředu? - Ne.
SKUTEČNÝ SVĚT TUDY
A tak se Barbie s Kenem vydali za dobrodružstvím
do Skutečného světa.
Barbie.
Jo!
Páni. To je Skutečný svět.
Barbie, říkal jsem, že tu bude pláž.
Jo.
Jo!
Co se děje?
Usměj se na nás, bloncko.
Proč na mě tak zírají?
Jo, na mě taky zírají.
Pěkný!
Páni.
Necítím se úplně dobře, jako...
Nevím, jak to říct, ale...
Pěknej trikot.
Jsem při vědomí, ale uvědomuju si hlavně sebe.
Já to tak vůbec neberu.
Co cítím, se dá nazvat jedině obdivem.
- Ty seš kost! - Ale ne ve zlým.
A není v tom podtón násilí.
Já rozhodně podtón násilí cítím.
Podívej, staveniště.
- Potřebujeme dobrou ženskou energii. - Jo.
Dámy!
Má ho pořádnýho, krásko?
Když řeknu, že jsi sexy, rozdáme si to?
- Asi jsem v nebi. - Máš v kapse zrcátko?
- Jseš totiž anděl, zlato. - Vidím se ti v šortkách.
Úplně nerozumím, co těmi vtípky myslíte,
ale něco jsem pochopila
z těch vašich dvojsmyslů.
Proto vám chci sdělit, že nemám vagínu.
A on nemá penis.
Nemáme genitálie.
- To neva. - Jo.
- O nic nejde. - V pohodě.
Já mám všechny genitálie.
Bože, jeden by řekl, že staveniště během oběda
je skvělé místo pro silné ženy
ale tohle bylo tak... maskulinní.
Tady je všechno jako obráceně.
Podívej.
- Nejvyšší soud. - Jsou tak chytré.
Dělej, Briane, do toho!
Ten trikot fakt žeru.
A já ty chrániče.
Asi bychom se měli převlíknout.
Sekne nám to.
- Zbožňuju třásně. - A já džíny.
Hej!
Musíte za to zaplatit!
V tomhle je ještě víc sexy.
Můžeš si víc představovat.
Víte co? Nechte si je.
Podle Divné Barbie poznám, jak tu holku najít, ale mě nic nenapadá.
Co by udělala chytrá Barbie?
Musím se soustředit a přemýšlet.
Kdo si se mnou hraje?
Nesnáším, když lidé myslí. Nudí mě to.
Čím dřív na to přijdu, tím dřív se vrátíme domů.
- A co mám dělat já? - Kene!
- Běž třeba na procházku. - Sám?
- Jo. - Vážně? Kam?
Kamkoli.
- Můžu jít tamhle? - Ano. Jasně.
- Nechoď daleko. - Neboj!
Promiňte, pane.
Děkuju.
Jak je?
Musíme se pochlapit.
To bylo skvělý.
- Jseš chlap. - Ne, ty jsi chlap.
Podle výnosů překračujeme očekávání.
Paráda.
Nemám strach.
Teď ne, Margaret. Podejme si ruce.
- Vyděláme spoustu peněz. - Jsme v kurzu.
Jo!
Bylo to...
...bolestivé, ale fajn.
Chci, aby to fungovalo.
A proto říkáš, že jsem šílenec? To nepomáhá.
Nevím, co to všechno je...
Vy jste tak krásná.
Já vím.
Barbie! Barbie!
Jo!
Mám to.
Co máš?
- Nejdřív ty. - Ne, začni.
- Tak najednou. - Dobře.
- Je ve škole. - Muži vládnou světu.
- Cože? - Ona je ve škole?
Co jsi to říkal?
- Nic. - Dobře.
- Tak jdeme do školy. - Tak jo.
Tak jdeme.
CELOSVĚTOVÉ ŘEDITELSTVÍ FIRMY MATTEL, LOS ANGELES, KALIFORNIE
- Prosím. - Tady je Dan z FBI.
Aaron od Mattela.
Je mi úplně fuk, kdo jste, Aarone.
- Co jste zač? Stážista? - Ne...
- Utekly vám dvě panenky. - To není možné.
- Jak to víte? - Dost řečí, Aarone.
Dva blonďáci, co vypadají jako Barbie a Ken
jezdí na bruslích po Santa Monice.
Potřebujeme od Mattela pomoct.
Nezvorejte to, Aarone!
Jasně.
To je zlé. To je vážně zlé.
- Co? - Už se to jednou stalo.
Co? Kdy?
Asi před deseti lety prý žena jménem Skipper
přišla k jedné rodině na Key West.
Chtěla jim hlídat děti.
A šla s jejich batoletem surfovat.
- Bože. - Přesně.
Podařilo se jim to udržet v tajnosti, ale tohle je vážné.
- Musím až nahoru. - Tam se nikdo nedostane.
- Já musím. - Možná už se nevrátíš.
Já vím.
AŽ NAHORU
HROU DÁME PŘÍŠTÍ GENERACI VĚTŠÍ SÍLU.
Jsem pohodě blíž.
- Ahoj. - Ahoj, Aarone.
- Nové kresby? - Jo.
Začala jsem kreslit tyhle divné návrhy.
Tyhle jsou jiné.
To je Barbie s neodbytnými myšlenkami na smrt.
Barbie s celkovou celulitidou.
Trapná Barbie.
Tak jo. Hele, potřebuju mluvit s vedením.
- Ne. - Musím.
- Ne. - Já tam jdu.
Aarone, mají korporátní schůzi.
Nikdo tam nesmí.
- Aarone! Stůj! - Vždy posiluje dívky.
Vždy!
Co ale skutečně prodáváme?
Řeknu vám co. Prodáváme sny.
Představy!
A fascinaci!
Jsem vzrušený. Vášnivý.
Co si myslíte o fascinaci, co přijde pak?
Ženská agentura.
Promiňte?
- Co jste zač? - Aaron Dinkins, pane.
Máme důležitou schůzku, Aarone Dinkinsi.
Mám důležitou zprávu, pane.
Nemůžete poslat mail?
A napište tam DKD.
Do konce dne.
- To je super. - Jo.
Můžu vám to pošeptat, pane?
Dobře, šeptejte.
Ne! Ne!
- Rychle židli. - Vozík.
V pořádku.
- Jste v pořádku? - Je.
- Dobře. - Je v pohodě.
Opakuje se Skipper na Key West.
A při vší úctě, to byla jen Skipper, pane.
Tohle je... Barbie.
Jestli praskne, že naše panenky přišly z Barbie Landu do Los Angeles
ve své životní velikosti
a potulují se tady,
bude to moc zlé.
Barbie ve Skutečném světě?
To není možné.
Tohle je velice vážná situace.
Katastrofa!
- Nemůže to být horší. - Co?
- Jak že se to jmenujete? - Aaron Dinkins.
- Aaron Dickinson? - Dinkins.
- Ano! Aaron. - Barbie Land je alternativní realita,
nebo je to místo, kde vaše představivost...
Ano!
Dobře.
Je to jako město ve Švédsku, Aarone Dinkinsi.
Švédsko.
Tak.
Kolik vážíte?
To je jedno.
Budeme potřebovat krabici.
Všichni budete makat, dokud ta panenka nebude v krabici!
Škola Davyho Crocketta. Viděla jsem to ve snu.
Muž na koni.
Začala jsem mít divné pocity.
Třeba mám strach bez jasného důvodu.
- Co je to? -Úzkost.
Taky to mám. V tomhle věku jsou děsné.
Já se cítím skvěle.
To je tím, že táty děti tolerujou.
Musí tady někde být.
Musím ji rychle najít.
Zajdu se podívat do knihovny, jestli mají něco o náklaďácích.
Hlavně se k ničemu nepřimotej.
Neboj!
Co to děláš?
Jak se ta holka jmenuje?
To je Sasha.
- Ahoj, Sasho! - Nemluv na ni.
Sasha s tebou mluvit může, ale ty na ni nikdy nemluv.
- Zničí tě. - Neboj.
Mě má každý rád. Jsem super a hezká.
Díky.
Ahoj, holky. Sasho, zdravím.
Co jsi zač?
Jsem tvoje úplně největší favoritka.
Barbie!
Fakt myslíš, že jsi Barbie?
- Jo. - Je to magor.
Neutekla z nějaký cvokárny?
Ty jsi fakt Barbie - Barbie? Profesionální blbka?
Ne, Barbie není blbka.
Barbie je doktorka, a právnička a senátorka,
má Nobelovu cenu.
Ty máš Nobelovu cenu?
Ne, já ne. Ale Barbie jo.
Jo.
Nechcete mi poděkovat a pevně mě obejmout?
Svoji oblíbenou hračku?
S Barbínama si nehrajeme už asi od pěti.
Nesnášela jsem panny s vlasama.
Hrála jsem si s Barbínami, když jsem musela.
Já ji milovala.
Prostě i tenkrát to byl pro nás děs.
Byl to děs?
Proč?
- Do toho, Sasho. - Nandej jí to.
Znič Barbie.
Tak jo, Barbie, jdeme na to.
Od chvíle, co tě vymysleli, se ženy cítí špatně.
Myslím, že jsi to nějak nepochopila.
Představuješ všechno zlé v naší společnosti.
Sexualizaci kapitalismu, nerealistický fyzický ideál...
Ne, ne, ne. Ty poukazuješ na nějaký strereotyp.
Barbie ale znamená mnohem víc.
Podívej se na sebe.
No, já jsem model Stereotypní Barbie.
Vrátila jsi feminismus o padesát let zpátky.
Zničila jsi dívčí sebeúctu
a zabíjíš planetu glorifikací bujícího konzumerismu.
Ne, mám vám pomáhat, abyste byly šťastné a mocné.
Já jsem mocná.
A než ses tu ukázala ty coby Barbie,
roky jsem si na tebe nevzpomněla, fašistko!
Dobře.
Už je to tady zase. Musím...
Omluvíte mě?
Moc ráda jsem si s váma popovídala.
Nikdy neposlouchají.
PROČ MUŽI OVLÁDAJÍ (DOSLOVA)
MUŽI A VÁLKY
PŮVOD PATRIARCHÁTU
KONĚ
Promiňte, pane, mám otázku.
Vy si mě vážíte.
Pardon, ne. Nevíte, kolik je?
Ne, to nevím.
To nic.
Proč mi Barbie neřekla o patriarchátu,
kde, jak chápu, všechno řídí muži a koně?
Jasně.
Tam budu hledat svoje štěstí.
Tak jo.
Beru prestižní a dobře placené místo.
Na to musíte mít aspoň doktorát.
A spousta lidí má i docenturu.
To nestačí být muž?
V současnosti je to spíš přítěž.
Mám pocit, že ten patriarchát neděláte správně.
Ne, to ne.
Děláme to dobře. Jen to teď líp maskujeme.
Aha.
Ne, nenechám vás operovat ani slepé střevo.
- Jsem přece muž. - Ale ne doktor.
- Prosím. - Ne.
- Můžu mluvit s doktorem? - Mluvíte s doktorem.
- Přinesete mi kávu? - Ne.
- A potřebuju propisku. - Ne.
- A bílý plášť. - Ne.
- A tu ostrou věc. - Ne.
- Tamhle je. Doktore! - Zavolejte ochranku.
Hledám práci na pláži.
Chcete dělat pobřežní hlídku?
Na to nemám výcvik.
Mám školení být spolehlivě tady.
Tady nikomu nic nehrozí.
A i kdyby ano, neuměl bych mu pomoct.
Tak vás nemůžu přijmout.
Nemůžu ani na pláž!
Myslí si, že jsem fašistka?
Já přece neovládám dráhy ani reklamu.
- Tady jste. - Ale ne.
Bylo to strašné.
Potřebuju někam, kde začnu s patriarchátem od nuly.
Slečna Barbie?
Jenom Barbie.
Budete muset jít s námi.
- Co jste zač? - Jsme od Mattela.
- Od Mattela? - Od Mattela.
Díky bohu!
Musím mluvit s někým z vedení.
Tady je všechno obráceně.
Muži se na mě dívají jako na věc. Holky mě nesnášejí.
Mají mě za šílenou a pořád mě zatýkají.
Tudy, prosím, madam.
A naučila jsem se plakat.
Nejdřív jedna slza a pak celý vodopád.
Co udělám? Půjdu za Barbie do neoznačeného černého auta?
To černé auto bych vlastně chtěl.
Máte pravdu, je v pohodě. Je to Mattel.
- Jo. - Já vím.
Vrátím se do Barbie Landu a řeknu Kenům, co jsem zjistil.
To bude nádhera!
Jasně.
- Do Barbie Landu. - Půjdeme tudy.
- Ahoj, Bublinko. - Neříkej mi tak.
Promiň. Skončila jsem dřív. V práci je poprask,
ale tak si aspoň můžeme dát někde zmrzku.
Díkybohu, že sebrali tu blbku.
Je neurodivergentní.
Myslí si, že je Barbie.
Co jsi to říkala?
Myslí si, že je Barbie. Je o tom přesvědčená.
Co to děláš? Co to děláš?
Mami. Mami!
Mami! Vrať se do auta!
Děláš si srandu?
Mami!
Mattel! No jasně, že jsem tu kvůli vám!
Určitě ne kvůli té Sashe.
Díky za odvoz. Moc jsem si to užila.
Páni! Centrála!
- Barbie! - Jsme rádi, že jsi tady.
- Ahoj. - Dáš si minerálku?
Ano. Děkuju.
Díky.
Většinou tam nic nemám.
Děkuju.
Moc jsme stáli o to, setkat se s tebou tváří v tvář.
Jistě.
Tak co mám udělat, abych zacelila tu trhlinu v časoprostoru,
měla zase svoje nohy, zbavila se celulitidy
a nestala se ze mě Divná Barbie?
O tom jsme právě teď jednali.
Jestli proti tomu nic nemáš, byli bychom rádi,
kdybys vlezla do té velké krabice.
ORIGINÁL STEREOTYPNÍ BARBIE
Šupni tam, a vrátíš se do Barbie Landu.
A všechno bude jako dřív.
Víte co? Měli bychom nejdřív najít Kena.
- Kena? - Kena.
Znáte Kena. Barbie a Ken.
- Jasně, Ken. - Ten kluk. Jo.
Zpátky do Barbie Landu.
Budu zvracet. Budu zvracet.
S Kenem si starosti neděláme.
Nikdy.
Tak já prostě vlezu do té krabice.
Přesně. Ano.
Ale když už jsem tady, můžu vidět tu, co to tu má na povel?
Vaši šéfovou?
To jsem já.
-Šéfku financí? - Já.
- Výroba? - Tady.
- Prezidentka divize Barbie. - Zde.
Já nemám žádnou moc. Jsem tedy žena?
Jsou ve vedení nějaké ženy?
Hele, vím přesně, kam tím míříš,
a musím říct, že se mi to nelíbí.
Jsme firma doslova tvořená ženami.
V devadesátkách jsme měli ředitelku.
A další ředitelka...
...tu byla někdy jindy.
Tak to už máme dvě.
Ženy tvoří naprostý základ
téhle vysoké falické budovy!
Máme hafo genderově neutrálních toalet.
Každý z těchto mužů miluje ženy.
Jsem syn matky.
Jsem matka syna.
Jsem synovec ženy tety.
Mezi mými přáteli jsou židé.
Chci prostě říct...
Do krabice, ženštino!
Co? Ženštino se nesmí říkat?
V krabici jsem nebyla už roky.
Vidíš? Je to snadné.
Tak jo.
Bože, ten zápach znám.
Mám proustovskou vzpomínku.
Pamatujete proustovskou Barbie? Moc se neprodávala.
JE TO JEJÍ NEJLEPŠÍ DEN!
Víte co? Než vlezu do té krabice,
skočím si na toaletu upravit vlasy.
Fajn. Můžeš si pospíšit?
- Tudy? - Je to na konci chodby.
- Děkuju. - Vpravo.
Asi opravdu musela na záchod.
Chyťte Barbie!
Nesahejte na to! Ten čudlík zmáčknu já.
Řekl jsem, chyťte Barbie!
Kde je Barbie?
Už se blížím.
Chytím tě.
Barbie!
Přes ty buňky je to rychlejší.
- Je to rychlejší. - Určitě.
Chyťte Barbie!
- Barbie! - Sakra, Barbie!
Barbie!
Barbie, já tě chytím!
Neboj se, jsi v bezpečí.
Kde to jsem?
U kuchyňského stolu mám vždycky ty nejlepší nápady.
Čaj?
Ano, děkuji.
Takže tu pracuje žena.
Drahoušku, tohle není jen práce.
Děkuju.
Co je?
Protože neumím pít čaj?
Ne. Vypadáš jinak.
Takhle většinou nevypadám. Normálně jsem dokonalá.
Já nevím.
Mně připadáš v pořádku.
Skutečný svět je jiný, než jsem si myslela.
To rozhodně.
A není to skvělé?
Kdo vlastně jste?
Kam se poděla?
Když projdeš tím kumbálem, je tam schodiště dolů do haly.
Dobře.
Děkuju...
Ruth.
Ruth. Děkuju, Ruth.
Rádo se stalo, Barbie.
Máme ji! Tamhle je!
- Kartu! - Kartu!
Já svoji kartu nemám.
Nastup!
Dělej, nastup si!
No tak.
Ale ne. Takhle Barbie nikdy nechytíme.
Nepotřebovali jsme ji!
Barbie!
Potřebujeme plán.
Normálně sedím vepředu. Jedu prvním.
Držte se.
Snad nikdo ze školy neviděl, jak cpeme do auta živou Barbie.
- Jak k tomu došlo? - Já nevím.
Co tady děláš? Jsi jenom představa.
Skvělá představa.
No, cítila jsem se trochu osamělá.
Našla jsem tvoje Barbíny.
- My jsme je nerozdali? - Začala jsem si hrát.
A kreslila jsem je, jako dřív. Pamatuješ?
- Měla to být zábava. - A byla?
Nebyla. Bylo mi smutno a divně
a pak takové začaly být i ty obrázky.
Když jsem nemohla být jako ty,
asi jsi začala být jako já.
Myslela jsi taky na smrt a celulitidu?
Jo! Barbie s neodbytnými myšlenkami na smrt.
- Panebože. - A celulitidu.
- Přišla jsem za tebou! - Přišla jsi za mnou!
To byly tvoje vzpomínky.
Haló? Haló?
Haló? To má být osvícení?
Ne, ne, tak to není.
- Telepatie se skutečnou Barbie? - Ne!
Možná. Trochu. Asi ano.
Nevím, jak si vyložit to blbý přání, aby Barbie oživla.
Sasho, poslouchej.
Jsem jen nudná matka s nudnou prací a dcerou, která mě nesnáší.
Vyčítáš mi, že jsem se chtěla bavit?
Musím setřást ty mameluky.
Mami!
Musím se vám omluvit, dámy.
Myslela jsem, že díky Barbie je Skutečný svět lepší,
ale Skutečný svět je nenapravitelně v háji!
No, Skutečný svět není dokonalý ale ty jsi mě inspirovala.
Miluju ženy. Chci jim pomáhat.
Ale jdi. Všichni ženy nenávidí.
Ženy nenávidí ženy i muži. Na tom jediném se shodneme.
- Vážně? - Je to složité. Nenávist je silné slovo.
Prober se, mami!
Jsem probraná, Sasho!
Mami, kde ses naučila takhle řídit?
- Někdo mě to naučil. - Táta?
Jo, jo. Byl to táta.
Schovejte se.
- Sluší ti to. - Nekoukej na mě.
Tak promiň.
Nemůžu jim pořád ujíždět. Kam pojedeme?
Já mám nápad. Můžeš jet na Venice Beach?
No jasně.
Brusle miluju. Co je náš cíl?
- Barbie Land. - Co? Mami!
Ty necháš Barbie,
aby tě vzala s nezletilou dcerou do vymyšleného světa?
Jo. A víš ty proč? Já nikdy nikam nemůžu.
Ani na plavbu, co jsem vyhrála v tombole.
Neměla jsem dovolenou a táta je alergický na slunce.
A co táta? Nemůžeme ho tu nechat.
Bude v pohodě.
Bolígrafos.
Jo. Bude v pohodě.
Připravené?
Jo!
Jdeme na to. Pojďte si užít kouzla.
Kde to jsme?
Kde jsme vzaly ty šaty?
Kde jsme vzaly to vozidlo?
Jako malá jsem tyhle boty ztratila
a máma mi nedovolila koupit novou Barbie
jenom kvůli těm botám.
Strašně ti sluší.
Tak děkuju.
- Jasně. - Vždy byla má oblíbená Barbie.
Ty jsi můj oblíbený člověk.
Mezi námi, Kena jsem nikdy neměla.
Protože Ken je úplně zbytečný.
To jsem neřekla. Ženy zastávají hlavní pozice,
kontrolují peníze.
Co ve vašem světě dělají muži,
dělají u nás ženy.
To je docela hustý.
Sasho, hele, delfíni!
Jsem pohodě blíž.
Jo!
Jsem pohodě blíž.
Co je to za písničku?
A taky máme prezidentku
a zábavu a práci a přátelství a ženství od rána do večera.
Hrajou si s vámi obří ruce?
Ne, neblázni.
Promiňte, neviděl jste tu ženy na kolečkách?
Ale jo. Blondýna, brunetka a puberťačka.
Bruslily tímhle směrem.
Ale ne. První krok jsou vždycky brusle.
Prosím, pane?
Jedou do Barbie Landu.
- To ne. - A vzala s sebou lidi.
To by mohlo být pro náš svět velmi neblahé.
Jak jako?
Jako něco, s čím by naše kolektivní myšlení nikdy nepřišlo.
Jako podcast moderovaný dvěma moudrými stromy.
Nebo sbor dvou tisíc mladých otců.
Nic takového. Musíme jet do Barbie Landu.
Hned! Sežeňte brusle! Vyberte směr a jedem!
Úplně cítím, jak se mi zvedají paty! Jo!
Tohle jsem měla udělat. Vzít vás s sebou.
- To zní dobře. - Jasně.
Tak tohle je...
To je divný.
Přilétá orosené pivko.
Ta s tím pivem je naše prezidentka.
A ty kolem ní jsou z Nejvyššího soudu.
Tohle je mnohem lepší než být prezidentka.
Dneska je to nějaké divné.
Ahoj, Barbie!
Ahoj, Kene.
Dej si orosený pivko. Tady pan velký má žízeň.
To je fuk.
Počkejte, až uvidíte můj Dům snů.
Všechno, co jsem si koupila a mám, vám bude inspirací.
A můžeme se zase převléct.
To je Kapitol.
- Je růžový? - Růžový!
A to je...
Tohle jsou Domy snů. Tam bydlím.
Ty domy jsou průhledné.
Takže každá Barbie má svůj dům?
Hustý. Kde bydlí Kenové?
A víš, že nevím?
Nejdřív jsem si myslel, že Skutečný svět řídí muži.
A pak to chvilku vypadalo, že ho řídí koně.
Pak jsem ale zjistil, že koně jsou pomocníci mužů.
Takový domeček jsem měla. Dala jsem za něj celé kapesné.
Takové auto jsem ještě neviděla. Co se tu stalo?
Všechno, úplně všechno existuje, aby to povzneslo přítomnost mužů.
- To je úžasný. - Nádhera.
- Já vím. - Barbie je tady.
- Koukněme, kdo přišel. - Kene?
Cos to udělal?
Co to máš na sobě?
Neptej se tak. Zvykej si, kočičko.
Jo, kočičko.
Neříkej mi tak.
A co „maličká“?
Jako tahle malá lednička.
Ne, Kene,
To je můj Dům snů. Můj dům snů. Je můj!
Ne, už to není Barbiein Dům snů.
Od teď se tomu říká Kenův Mojo Dojo Casa Dům.
Nemusíš říkat „dojo“ a „dům“.
A „casa“...
Ale musím, protože to zní dobře. Zkus to.
- Mojo Dojo Casa... - Ne, holky, neříkejte to.
Mojo Dojo Casa Dům.
Řekněte to jasně. Jak je to divné?
Šéfe, tyhle Mojo Dojo Casa domy z polic doslova letí.
Děti po nich naprosto šílí. Ken je na tričkách i na hrnkách.
- Vede žebříček tetování. - Ale ne.
Warner Brothers vypsali konkurz na film o Kenovi,
a už teď je to trhák.
KENŮV MOJO DOJO CASA DŮM
Už je to tady.
Plní se nejhorší obavy. Jestli nedostaneme tu dámu...
Asistentku.
Moji asistentku přes slova
a nejspíš její dceru zpátky, a nezavřeme portál,
naše světy se můžou navždy změnit.
Není to jedno, jestli je to Barbie nebo Ken?
Prachy tečou proudem.
Styď se, manažere číslo dvě.
Myslíš, že jsem strávil celý život po schůzích kvůli profitu?
Ne! Dělám tenhle byznys kvůli holčičkám a jejich snům.
Nejméně úchylným způsobem.
A teď fofr. Běží nám čas.
Hele, dám si chlazený pivko ve svým Mojo Dojo Casa Domě.
- Kene! - Můžeš tu zůstat
jako moje snoubenka nebo moje dlouholetá nezávislá běžná přítelkyně.
Co ty na to?
Přineseš orosený pivko?
Nepřinesu ti orosený pivko.
To neva.
Když už to tady Barbíny neovládají,
můžeme mít vlasy, jaký chceme.
Mám klobouky.
Kde jsou mí hladoví hoši? Kdo chce sváču?
Barbie, tak ráda tě vidím! Chápeš, co se stalo?
Jo. Není to skvělý?
Chce někdo orosený pivko?
Co to děláš? Jsi doktorka.
Líbí se mi být užitečná dekorace.
Allan mi rád pomáhá masírovat všem Kenům chodidla.
Ne, nedělám to rád.
My to zbožňujem.
Jsem úplně na plech za bílého dne.
Jsem na tom stejně.
Je krásné nemuset se rozhodovat. Jako bych měla mozek v lázních. Navždy.
Co to s nimi je?
Vysvětlili jsme jim, jak nádhernou a bezvadnou logiku
patriarchát má a ony se poddaly.
Proboha.
To je jako v šestnáctém století s domorodci a neštovicemi.
Neměli obranné látky.
Jo, smiř se s tím, zlato.
Protože Barbie Land je teď Ken Land.
A bude to jako Century City v Los Angeles,
protože v Century City to mají zmáknutý.
Jakmile vystoupíš z auta, řekneš si:
„Nemůžu uvěřit, jak je to tu skvělý.“
Ne, ne, ne. V Century City to nemají zmáknutý, protože jsme je zklamali.
Ne, tys zklamala mě!
Tam jsem byl někdo.
Když jsem šel po ulici,
lidi si mě vážili pro to, kdo jsem.
A jedna žena se mě zeptala, kolik je.
Ale ne!
Jo.
A nebýt těch hloupostí, jako jsou tituly, lékařské diplomy
a nevím co ještě, zkoušky z plavání, mohl jsem vládnout světu.
Tady ale nic z toho nepotřebuju.
Tady jsem prostě chlap. A víte co?
To stačí.
Ovladač.
Kterej to je?
Tenhle.
Říkejte mi pane Kene prezidente, předsedo vlády, madam.
Zopakujme si, za které skvělé změny a novinky vděčíme Kenům.
Nobelovu cenu
za koně získává...
Ken!
A nyní je to díky speciálním volbám o změně ústavy navždy.
To je pravda. Za 48 hodin budou všichni Kenové hlasovat
pro změnu ústavy na vládu
Kenů z Kenů a pro Keny!
To nemůžete.
Tohle je Barbie Land. Barbie tvrdě pracovaly
a snily, aby všechno bylo, jak je.
Tohle nemůžete za jediný den změnit.
Teďka mě pozorně sleduj.
Takže když dovolíš,
tohle je můj Mojo Dojo Casa Dům...
Ne Barbiein Mojo Dojo Casa Dům.
Ne?
Jaký to je?
Není to hezký, co?
Pánská jízda!
Každý večer je pánská jízda!
Barbie! Odnes si ty holčičí hadříky.
Odnes si disco-zvonáče,
DISCO-ZVONÁČE
a krasobruslařské šatičky
s taneční sukní.
Sběratelské kousky.
A taky amsterdamský pyžamko.
- Ne! - I ty zvonový kašmírový kalhoty.
ZVONOVÉ KAŠMÍROVÉ KALHOTY
- Ty ne! - A padej!
To by mi mohlo být.
Zlato?
Proč jsi mě chtěla ve svým šíleným světě
s komplikovanými lidskými myšlenkami a pocity?
- Co? - Předtím byl Barbie Land dokonalý.
Já jsem byla dokonalá.
Promiň. Já jsem nechtěla nic udělat.
Neomlouvej se.
Neobviňuj moji mámu.
Sasho, to je milý.
Možná sis přála ty nás. Možná je to tvoje vina, Barbie.
Ne, já si nic nepřála.
Nikdy jsem nechtěla, aby se něco změnilo.
Zlato, to je život. Všechno se mění.
To je strašidelný.
To nechci.
Takhle nežiju. Ne, díky.
Ne, to nechci.
Budu tady sedět, čekat a doufat,
že se tomu vzepře nějaká Barbie s vůdčími schopnostmi
a něco s tou pohromou udělá.
Já ten pocit vážně chápu.
Je to jako být pořád člověk...
Nechte mě, prosím. Nechte mě být.
Vraťte se do svého zmateného světa a nechte mě tady.
- Ty to prostě vzdáš? - Ano.
Dobře.
Je mi tě skoro líto,
ale jsi přesně taková, jak jsem si myslela.
Pojď, zlato. Jdeme,
- Ale jak se odsud vlastně... - Jako předtím, ale obráceně.
Neuvěřitelný. Pojď, mami. Ona si tě nezaslouží.
Takhle dole jsem ještě nebyla. Emocionálně i fyzicky.
Tak jo, děti, je čas vyběhnout ven a koupit novou Depresivní Barbie.
Celé dny i noci tráví v teplákách.
Sedm hodin denně je na Instagramu,
sleduje fotky ze zásnub svých úhlavních kámošek,
a přitom se cpe rodinným balením bonbónů.
A teď ji bolí čelisti.
A bude koukat na BBC na Pýchu a předsudek,
už po sedmé, dokud neusne.
Situace našich rodin je taková, že každé spojenectví
musí být považováno za spojení vysoce zavrženíhodné.
Úzkosti, panické ataky a obsedantní poruchy se prodávají zvlášť.
MŮŽEŠ BÝT KÝMKOLI BARBIE
Barbie. Barbie, vzbuď se.
Hej.
Divný.
Jsem jako ty.
Ošklivá a nechtěná.
Díky.
Naložte ji dozadu. Rychle.
Raz, dva...
- Není to skvělé? - Ano.
Počkejte, až uvidíte loď.
Loď.
Krásný venkov.
Říkal, že do mě vidí,
čtyři roky jsem se klaněla vyšší mysli.
Dostala jsem svůj papír a byla volná.
Byla jsem u doktora, byla jsem na horách.
Dívala jsem se na děti, pila jsem z pramenů.
Přerušujeme toto vysílání a nabízíme vám novou stanici,
která vysílá pouze Kenovy oblíbené hity.
Vypněte tu písničku, proboha!
- Kdo jste? - Jsem Allan.
Ty jsi Allan. To je skvělé.
Neříkejte to Kenům. Chci utéct.
Už nemůžu sedět na kožené sedačce. To by mě zničilo.
Až se naučí postavit zeď dokola a ne jen nahoru...
SKUTEČNÝ SVĚT TUDY
...už se nedostanete tam ani ven.
Jestli chceme odejít, musíme hned.
Ne, Allane. To nejde. To Barbie ve Skutečném světě
způsobila všechny ty problémy.
Všem je fuk, jestli se tam objeví i Allan.
Vlastně už se to stalo. Všichni v N'SYNC - Allan.
Dokonce i on, tak co?
Hej, vy tam.
- Co máme dělat? - Jděte do auta a nechte ho běžet.
- Buďte ve střehu. - Cože?
Co jsi zač?
Jsem Allan. Jsem Kenův kámoš.
KEN NA SILNICI
Jeho věci mi padnou.
Do auta!
Chceš si to rozdat?
Ne! Počkat, nemáš řidičák.
- Tohle auto nemá motor. - Fajn.
Co to děláš? Musíme pryč.
Musíme zpátky. Barbie Land nás potřebuje.
Barbie potřebuje zachránit.
Co? Ty Barbie nesnášíš!
Ale ty ne. Vždycky jsi věřila, čím může být.
Jo, ale to byla chyba. Barbie to vzdala. Kenové vyhráli.
Musíš to zkusit.
I když to nebude dokonalé můžeš to zlepšit.
Já nic nezlepším.
To já jsem zničila Barbie Land svými pitomými obrázky.
Nejsou pitomé! Jsou úžasné!
Tobě se líbí?
Jsou divné a temné a šílené.
Všechno, co jsi předstírala, že nejsi.
Já jsem... Jsem divná a temná a šílená.
Klídek. Klídek.
Tak co, ještě někdo?
Ne!
Musíme okamžitě vypadnout.
Sklapni, Allane. Jedeme zpátky.
Pro moji panenku.
Já se odsud nedostanu.
Kde najdeme Barbie?
Může být jen na jediném místě.
Jsi spisovatelka.
To je tvoje Nobelova cena. Pamatuješ, jak jsi ji vyhrála?
Nedá se přeprogramovat. Udělala jsem, co se dalo.
Panebože, ani nevím, jak jsem se sem dostala.
Tohle si nezasloužím.
Chtěla bych poděkovat Kenovi.
Děkuji, Kene.
Miluju tě, Kene.
Zajímalo by mě jedno, Barb. Proč se nepovedlo vymýt mozek tobě?
Asi jsem díky pobytu ve Skutečném světě imunní.
Buď máš vymytý mozek, nebo jsi divná a ošklivá.
Nic mezi neexistuje.
Moje řeč, sestro.
Připravte se, holky.
Za 48 hodin se z Barbie Landu stane Ken Land.
No tak, bando, Barbie najdeme až nahoře.
Kenové. Našli nás.
Ne, ne, ne!
Kene!
Kene?
Haló?
Lidi. Jsme v pohodě.
A Allan.
Pojďte do mého Divnodomu. Ahoj. Jsem Divná Barbie.
Pořád dělám provaz, mám divoký vlasy a páchnu jako sklepení.
Panebože. Měla jsem Divnou Barbie.
- To je fakt. - Jsou divné, když si s nima divně hraješ.
V pohodě.
To je Cukrouš taťka Ken. Ken s náušnicí.
Mattel je přestal vyrábět.
- Cukrouš Ken? - Ne, ne, ne.
Nejsem cukrouš taťka. Ale tohle je Cukřík a já jsem její táta.
Já mám náušnici. A kouzelnou.
To byli skutečně Kenové.
Barbie, co přestali vyrábět.
Dospívající Skipper? Můžu?
- Jasně. - Koukej.
- Rostou jí prsa. - Proč to udělali?
A tady je video Barbie.
Mám na zádech televizi. Víš, čí je to sen?
Ničí. Není to ničí sen.
Tohle je samozřejmě pravá Barbie.
Není mrtvá. Akorát má existenční krizi.
Jasně, tak jo.
Hej.
Co se děje?
Už nejsem hezká.
Co? Jsi moc hezká.
Nejsem hezká jako Stereotypní Barbie.
Poznámka pro tvůrce filmu: nemůžete obsadit Margot Robbie,
jestli má říkat tohle.
Ale jsi nádherná.
O to nejde. Nejsem dost chytrá, abych byla zajímavá.
Jsi hrozně chytrá.
Nemůžu operovat mozek, nedokážu pilotovat.
Nejsem prezidentka.
Nikdo u Nejvyššího soudu není já.
Nejsem k ničemu dobrá.
Je doslova nemožné být žena.
Jsi tak krásná a tak chytrá
a naprosto mě ubíjí, když si myslíš, že nejsi dost dobrá.
Vždycky musíme být úžasné.
Jenže to děláme nějak špatně.
Musíš být hubená, ale ne moc, a nikdy nesmíš říct, že chceš být hubená,
musíš říct, že chceš vypadat zdravě, ale přitom hubená být musíš.
Musíš mít peníze, ale nesmíš si o peníze říct, protože to se nedělá.
Musíš být šéfka, ale nesmíš být zlá.
Musíš vést, ale nesmíš potlačovat pocity jiných.
Máš milovat roli matky,
ale nemluvit pořád o dětech.
Měla by ses věnovat kariéře, ale taky se přitom starat o jiné lidi.
Jsi zodpovědná za špatné chování mužů, což je šílené,
ale když na to upozorníš, obviní tě, že si stěžuješ.
Máš se mužům líbit, ale nebýt moc hezká,
abys je nepokoušela a neohrozila jiné ženy,
protože my holky přece držíme spolu. Ale musíš být vidět.
A vždycky být vděčná.
Nezapomeň, že systém je zmanipulovaný.
Pamatuj na to, ale vždycky buď vděčná.
Nikdy nesmíš zestárnout,
nikdy nebýt drzá, nepředvádět se,
nebýt sobecká, nikdy se nehroutit,
nikdy neselhat, nemít strach,
nikdy nevystoupit z řady,
Je to těžké. Protiřečí si to
a nikdo ti nedá medaili, ani ti nepoděkuje.
A pak se ukáže, že nejen děláš všechno špatně,
ale taky že všechno je tvoje chyba.
Jsem tak unavená, když vidím sebe
a všechny ostatní ženy,
jak se zoufale snažíme, aby nás lidi měli rádi.
A jestli tohle všechno
platí i u panenek,
které představují ženy,
tak vážně nevím.
Počkat.
Napsala jsem knihu.
Jako bych měla sen,
ve kterém jsem byla součástí režisérské verze
Ligy spravedlnosti Zacka Snydera.
Ale co jsi řekla, mě probralo.
Vážně?
Jo.
Jsi zpátky. Je zpátky.
Tím, že jsi dala hlas kognitivní disonanci
potřebné k tomu být ženou v patriarchátu, jsi ji oloupila o moc.
Ano.
Ty jo. To jsem řekla já.
Jasně, Spasitelko Barbie.
Ne, to tvoje máma. To ona nás spasila.
Musíme zastavit Keny.
A ty tohle musíš říct ostatním Barbínám.
- To je klíč. - Jasně.
Jak ale dostaneme Barbíny od jejich Kenů?
Máme zkušenost s podobným světem.
Máte mapu Barbie Landu?
Co bys řekla?
- Páni. - Díky. Moje dílo.
Tak jo, koukněte.
Nejde o to, jak vidí oni nás, ale jak vidí sebe.
Ken Land obsahuje semena sebedestrukce.
Za prvé, musíme odlákat Barbíny od Kenů.
Použijeme falešnou Barbie, která bude předstírat, že je vymydlená.
- To budeš ty. - Bezva.
Dělejte, že jste bezmocné a zmatené.
Kenové neodolají dámě v nouzi.
Musí věřit, že se jim podvolujete.
Že mají moc.
A až přestanou být ostražití. získáte svou moc zpátky.
Vliv, jaký mělo Porsche 356 na svět motorismu,
je nedocenitelný.
Photoshop je tak složitý!
Pořád nevím, jak použít nabídku „Vybrat“.
Broučku, vybírat můžeš, jen když je políčko zabarvené.
Ukážu ti to.
Moje hlavička úplně plave v technickém žargonu: barevná škála,
magnetické lasso, bitová mapa...
Myslíš, že bys mi se svými silnými pažemi mohl vysvětlit...
- Co se děje? - Allane, běž okolo!
- Ale co Ken? - Ne, ne, ne.
- Já ho miluju! - Pojď, Allane!
Co bude s Kenem?
Teď poslouchejte.
Musíte být jejich mamky, ale nepřipomínat jim je.
Svou moc musíte maskovat chichotáním.
Co se stalo?
Jednu chvíli jsem byl prezidentka, a hned na to jsem krájela Kenovi steaky.
Vítejte zpět, paní prezidentko.
Pak získáme nevymydlené Barbíny na svou stranu.
Budou z nich nové špionky.
Řekněte jim, že jste nikdy neviděly Kmotra.
A že byste chtěly, aby vám to vysvětlili.
Páni, vy se díváte na Boha otce?
Na Kmotra.
To jsem neviděla.
Proboha, ty jsi neviděla Kmotra?
Ten film je bohatou směsí Coppolovy geniální estetiky
a poctou Robertu Evansovi
a studiové práci sedmdesátých let.
Můžete to pustit od začátku a komentovat to přitom?
Musíte najít způsob, jak je odmítnout
a nedotknout se jejich ega.
Protože když kývnete, budete coury.
Ale když ne, budete prudérní.
Nechci sahat na chodidla.
Ne, nechceš.
Další věc: nerozumíte penězům.
Všechny peníze mám na spořícím účtu.
To je úplně špatně. Potřebuješ dluhopisy. Akcie. Cédéčka.
Cédéčka už dneska nikdo nemá.
Kotě, jsi tak roztomilá, když jsi zmatená.
Nejde o muziku. Je to termín pro vkladové certifikáty.
Stephen Malkmus opravdu využil štiplavý recitativ
Lou Reeda s post-punkovými vlivy
jako Wire a The Fall.
Co ty šaty? To bych neoblíkla.
Protože jsi vědkyně. Chceš kalhoty?
Jo.
Vítej zpátky, Barbie.
Jsem tak rozhozená a vůbec si nepřipadám hezká.
Můžu se vůbec někomu líbit?
Použij na ně starý trik.
Vezmi si brýle, aby zjistili, že jsi hezká.
- Můžu? - Jo, samozřejmě.
Teď vidím tvou krásnou tvář.
A taky musíte dělat, že jste na všechny sporty levé.
Počkej, ukážu ti to.
- Počkej, ukážu ti to. - Počkej, ukážu ti to.
Moment, ukážeme vám to.
Budeme to dělat, dokud všechny Barbie
nepřeprogramujeme, abychom získaly zpátky Barbie Land.
- Jo! - Jo!
Jo!
Hej! Zítra chtějí Kenové odhlasovat změnu Ústavy,
tak musíme být rychlejší.
Finální etapa našeho plánu. Obrátíme Keny proti sobě.
Teď, když si myslí, že mají moc nad vámi,
musí začít pochybovat, jestli mají moc sami nad sebou.
Co když to nevyjde?
Co když už mě nebude chtít?
- Má tě rád. - Byl hodně naštvaný.
Protože tě má rád.
A protože v hloubi srdce ví, že ty ho tak ráda nemáš.
Přesto mu ale nechci ublížit.
Vzal ti dům.
Vymyl mozky tvým kamarádkám. Chce řídit vládu.
Pravda.
- Fakt. - Jo.
- Páni. - Jo.
Jako bych už byla žena.
Vítej.
Takové to je?
Je čas.
Jsem připravená.
Díky.
Jdu na to.
Ahoj.
Ahoj. Zrovna si čtu.
Tak mě napadlo...
- Ken Land. - Kendom.
- Kendom Land.
- Země... - Země svobody a mužů.
Jo. Tohle místo je...
Kendom Land.
...vážně super.
A Kenové jsou ve vládnutí mnohem lepší,
než kdy byly Barbie.
Prostě jsme vzali patriarchát a udělali patriarchát.
- Víš, tak mě napadlo... - Ano?
Jsem připravená být tvoje dlouholetá
nezávislá běžná přítelkyně,
jestli mě ještě chceš.
Počkáš chvilinku?
Dobře.
Skvělý!
No, já nevím. Musím si to rozmyslet.
Prosím...
Tak jo.
Pojď dál. Zahraju ti na kytaru.
Tak jo!
Řekl jsem, že nevím, jestli jsem dost dobrý.
Jsem trochu omšelý a hlava mi padá.
O ČTYŘI HODINY POZDĚJI
A nevím, jestli bych poznal, že mě má někdo rád,
podle ruky, která se mě dotkla.
Mám pocit, že je třeba něco dát
a trochu se zlobím.
Ještě není konec, tady ještě ne.
Ne, dokud tě u sebe potřebuju.
Nepatřím ti,
můžeme se změnit, jo,
jo, může nám být dobře.
Chci tě ovládat
a to udělám, to udělám.
Chci tě strčit dolů
a to udělám, to udělám.
Tohle je poslední fáze našeho plánu.
Splníme jim jejich sen.
A na vrcholu jejich štěstí
až budou myslet, že posloucháte tu písničku,
jim všechno vezmete.
To udělám.
Komu píšeš?
- Nikomu. - Tak ukaž...
Kenovi!
Promiň. Vteřinku.
To je ale krásná písnička.
Tu jsi složil?
Ano. Chceš tady sedět a dívat se,
jak ti budu nepříjemně zírat čtyři a půl minuty do očí?
Strašně ráda.
Zlato...
Pardon, vteřinku.
Chci tě ovládat...
Hned jsem tu.
A to udělám, to udělám. Chci tě ovládat...
Pohrajte si s jejich egem a malichernou žárlivostí
a poštvěte je proti sobě.
Vteřinku.
Promiň.
Až se budou prát, zmocníme se Barbie Landu.
Copak ten titul dlouholetá běžná
nezávislá přítelkyně nic neznamená?
Co uděláme?
Vytlučeme z nich veškerou individualitu.
Ne. Půjdeme do války.
- Proti Barbínám? - Proti Kenům.
- Kenové jsme my. - Jiným Kenům.
Měli bychom jim asi říkat jinak, aby se to nepletlo.
My přece víme, co myslíme.
Ale když na bojišti řekneš: „Ken na čtyřech hodinách,“
jak budu vědět, které Keny myslíš?
Protože moji Kenové zaútočí na desátou,
abychom měli výhodu ranních vln.
Ale ne moc brzo, chceme si přispat.
Jasně.
Čím budeme bojovat? Nemáme zbraně.
Tenisovými raketami a volejbalovými míči.
A fackami.
A plážemi.
- Jo. - Přesně.
Ať dělám, co dělám,
vždycky jsem jen druhý.
Nikdo neví, jak jsem se snažil.
Některé pocity neumím vysvětlit,
až z toho šílím.
Celý život jsem byl tak slušný,
ale dnes budu spát sám,
protože jsem jen Ken.
Všude jinde bych byl desítka.
Je můj osud žít a zemřít
životem blond křehkosti.
Jsem jen Ken.
Kde vidím lásku, vidí ona přítele.
Co by to stálo, aby pod tím opálením viděla muže
a bojovala o mě.
Uvidíme se na pláži v Malibu!
Boj!
Můžeš, Kene, můžeš Kene...
A teď se zničí sami.
Víte, co si myslím? Že bychom měly vrátit naši Ústavu.
- Jo. - Skvělý nápad.
To je úplné sršní hnízdo.
Dávejte bacha.
- Střelili mě. - Nesmysl.
Copak mají pravé zbraně?
Ne.
Chci vědět, jaké to je milovat.
Aby to bylo skutečné.
Je to zločin?
Copak nejsem sexy, když projevím své city?
Přišla moje chvíle, nebo je to jen sen?
Já nejsem snílek.
Ken.
Cítíš tu Ken-ergii?
Ken.
Jsou, ty jsi, my jsme.
Jsem jen Ken.
Všude jinde bych byl desítka.
Je můj osud žít a zemřít
životem blond křehkosti.
Jsem jen Ken.
Kde vidím lásku, vidí ona přítele.
Co by to stálo,
aby pod tím opálením viděla muže
a bojovala o mě.
Jsem jen Ken.
A to stačí.
Ve všem jsem skvělý,
tak mě sledujte.
Jo, jsem jen Ken.
Jmenuju se Ken.
To já taky.
Vlož svou chlapskou ruku do mé,
Hej, světe, sleduj mě.
Jo, jsem jen Ken.
- Zlato, jsem... - Nikdo jiný, nikdo jiný.
- ...jen Ken. - Jsem jen Ken.
- Kene! Kene! - Jo?
Neměli jsme dneska hlasovat?
- Cože? - O změně ústavy.
- Fakt to bylo dneska? - Jo.
Dámy, jdeme na to.
Vy, kdo chcete, aby Barbie Land byl Barbie Land, řekněte „jo“.
Jo!
Jsem tak šťastný!
Jeď, Barbie, jeď!
Zdá se mi to, nebo jsou ty Mojo Dojo Casa Domy ještě snovější?
To proto, že jsou to Domy snů, šm...
Přesně tak.
Přepsaly jsme ústavu Barbie Landu do správného znění.
A obnovily jsme všechny mozky a autonomii Barbín.
Jo!
A důkladně jsme ty domy vydenzifikovaly.
Tak co teď?
Kenové!
Na koho útočíme, pane?
Ne...
Nekoukejte na mě!
On brečí?
Dejte nám chvilku.
Kene.
Jsi v pohodě?
Jo. Naprosto.
Nevadí, že pláčeš.
Taky jsem plakala. Vlastně je to docela úžasné.
Jsem svobodný muž. Vím, že to není slabost.
Dobře.
Nechceš si sednout?
Tohle...
Bylo to hrozně náročné.
Nelíbilo se mi to.
To chápu.
A ty miniledničky byly moc malé.
Vešlo se tam jen šest piv. a ty mrazáčky byly v podstatě na nic.
Upřímně, když jsem zjistil, že v patriarchátu nejde o koně,
přestalo mě to zajímat.
To nevadí.
Vždycky jsem myslel, že to bude náš dům.
Kene...
Asi bych se ti měla omluvit.
Brala jsem tě jako samozřejmost.
Ne každá party musí být holčičí.
Díky, žes to řekla.
Děkuju.
Nechtěla jsem tím říct...
Bez tebe ani nevím, kdo jsem.
Jsi Ken.
Ale je to „Barbie a Ken“.
Ne samotný „Ken“.
Proto jsem byl stvořen.
Existuju jen když mě hřeješ svým pohledem.
Bez něj jsem jen další blonďák, co neumí salta.
Možná je čas odhalit, kdo Ken je.
- Možná, že už to vím. - Dobře.
Ne, ne, ne! To není odpověď!
Cítím se tak hloupě.
- Ne. - Ne.
Vypadám jako hlupák.
Vypadám jako hlupák!
- Ne! - V pohodě. Jsi v pohodě!
Dobrá, Kene. Musíš přijít na to, kdo jsi beze mě.
Proč?
Nejsi svoje holka.
Nejsi svůj dům. Nejsi svůj norek.
- Pláž? - Ne.
Nejsi ani pláž.
Možná věci, které jsi myslel, že tě tvoří,
nejsou vlastně ty.
Možná je to Barbie a...
...pak je Ken.
Ken jsem...
...já?
Ano.
Ken jsem já!
A já jsem Barbie.
Ken...
...jsem já!
Ken jsem já!
- Ken jsem já! - Ken jsem já!
Už mi nejde o to, že jsem Ken.
Chybí mi moje kamarádka Barbie!
- To je hustý. - Barbie!
Jsem tady.
Kene!
FEJKO MOJO NOREK
Prosím, vem si to.
To je pěkné.
Prali jsme se proto, že jsme nevěděli, kdo jsme.
Ken jsem já!
Ken má pravdu.
Být vůdce je velmi těžké.
- Víte? - To je můj šéf.
Midge, bože.
Myslel jsem, že ji nevyrábíme.
Víte, kolikrát jsem
chtěl během porady vstát a říct:
„Můžeme se polechtat?“
- Vážně? - Uděláme si firemní merendu
a budeme se lechtat.
Polechtejte mě. Polechtejte mě!
Miluju lechtání.
Ne, ne, ne. Neobjímat. Neobjímat.
Ale díky Barbínám
se teď taky můžu uvolnit od toho existenciálního břemene
a přitom dostát svému titulu ředitele.
Můžeme všechno v Barbie Landu vrátit do původního stavu.
- Pane Matteli, já jen... - Prosím, stačí „matko“.
Ne, děkuji.
Nemyslím, že by se všechno mělo vrátit do původního stavu.
Žádná Barbie ani Ken už by neměli být opomíjeni.
Ani Allan.
- Ahoj. - Já?
- Jo. - Ahoj.
Chci jen říct,
že mě mrzí, že jsme ti říkali Divná Barbie za tvými zády i tváří v tvář.
V pořádku. Jsem zvyklá.
Nechtěla bys dělat v mém týmu?
Můžu mít na starosti sanitaci?
Je tvoje.
Tak děkuju.
- Není zač. - Paní prezidentko...
Mohli by mít Kenové jedno místo u Nejvyššího soudu?
To nejde. Ale možná nějakou nižší soudní pozici.
To bereme, když dostaneme taláry.
Kenové musí někde začít.
A jednoho dne budou Kenové mít stejný vliv a moc v Barbie Landu,
jako ženy ve Skutečném světě.
Ne, já nechci.
- Běž. - Nemůžu.
- Seber se a běž. - Mám nápad.
Poděl se o svůj tajný sen.
Dobře, co takhle Obyčejná Barbie?
Není ničím zvláštní. Není prezidentka, nebo tak něco,
ale možná je. Možná je máma. Možná že ne.
Protože je fajn chtít být máma,
nebo být prezidentka, nebo být máma prezidentka.
Nebo nebýt máma ani prezidentka.
Chce nosit slušivou blůzku,
a chce překonat další den a mít ze sebe dobrý pocit.
To je příšerný nápad.
Jo, bude to vydělávat.
Obyčejná Barbie. Nádhera. Fantazie.
Super, skvělý.
- Bezva. - Hustý.
Jo. Máme hotovo, že?
A teď uzavřeme ten portál mezi našimi světy.
Počkat, a co Barbie?
Co je s ní?
Jo, a co Barbie?
Jak dopadne? Co s ní bude?
To je jednoduché. Miluje Kena.
Tak přece nedopadne.
Já Kena nemiluju.
Tak co chceš?
Já nevím.
Najednou nevím, kam vlastně patřím.
Nevím, jestli mám nějaký konec.
O to vždycky šlo.
Udělala jsem tě tak, aby to nikdy neskončilo.
To jste vy.
Vy jste Ruth od Mattela.
Brouku, já jsem Mattel.
Teda než mě chytili z IRS, ale to je na jiný film.
Takže vy jste...
Ruth Handlerová. To já jsem přišla s Barbie.
Co?
Tak to je paráda.
Její duch okupuje kancelář v 17. patře.
- Co? - Co?
Chlapi, vy si myslíte, že žena, která vymyslela Barbie, vypadá jako Barbie?
Jsem sto padesáti centimetrová babča
s oboustrannou mastektomií a daňovými úniky.
Nikdo nevypadá jako Barbie,
kromě Barbie, samozřejmě. Ukloň se, zlato.
Už si nepřipadám jako Barbie.
Pojď, projdeme se spolu.
Děkuju.
JÁ JSEM KENOUGH.
Děkuju, Barbie.
Děkuju.
Nevím, co mám teď dělat.
Vždycky jsem byla Stereotypní Barbie.
Podle mě ani nic jiného neumím.
Zachránila jsi Barbie Land před patriarchátem.
To byla velká skupinová akce.
Díky tobě se našla matka s dcerou.
Našly se díky sobě.
Nejsi ty Zakřiknutá Barbie?
Možná už nejsem Barbie.
Dobře víš, že lidé jsou smrtelní.
Nápady jsou věčné, narozdíl od lidí.
Víš to, že?
Vím.
Být člověk může být docela nepříjemné.
Já vím.
Lidé vymýšlejí věci jako je patriarchát, nebo Barbie,
a snaží se s tím nějak vyrovnat.
To chápu.
A potom umřeš.
Jo.
Chci patřit k lidem, co něco znamenají.
Nechci být věc, co udělali.
Chci mít představivost. Nechci být představa.
Dává to smysl?
Vždycky jsem tušila, že mě Barbie překvapí,
ale tohle jsem nečekala.
Dovolíte mi stát se člověkem?
Moje svolení nepotřebuješ.
Vy jste mě přece stvořila. Copak mě neovládáte?
Neovládám tě, stejně jako neovládám svou dceru.
Jmenuješ se po ní - Barbara.
Vždycky jsem ti věřila, stejně jako jsem věřila jí.
My matky jsme tady vždycky, aby naše dcery viděly, co dokázaly.
Takže o to být člověk nemusím
žádat, nebo to chtít? Prostě...
Můžu to třeba v sobě objevit?
Nemůžu tě nechat ten skok jen tak udělat
a neříct ti, co to znamená.
Vezmi mě za ruce.
Zavři oči.
Cítíš to?
Ano.
A tak Barbie vyměnila pastely a plasty Barbie Landu
za pastely a plasty Los Angeles.
Tak jo, díky za odvoz.
Ty to zvládneš.
Jsem na tebe hrdá.
No vida. Skoro.
Jste úžasní. Děkuju. Děkuju.
Tak jo.
To je politické heslo.
Zneužíváš to, tati.
Kdykoli se ozvi!
- Jsi skvělá! - Jasně!
Měj se.
- Tak jo. - Jsi hvězda!
Zdravím.
Jméno?
Handlerová, čárka, Barbara.
A proč jste tady, Barbaro?
Jdu na gynekologii.
DOSPÍVAJÍCÍ MODELKA
JE TO BLONĎÁK
JE TO PŘÍTEL BARBIE
JE TO FIGURKA
Ohýbací nohy - skutečné řasy
MLUVÍM!
Allan od MATTELA
KENŮV KAMARÁD
PADNOU MU VŠECHNY JEHO VĚCI!
šťastná rodinka Midge & mimčo
A co to bude? Je to holka!
Dneska jdeme s miminkem na první kontrolu k doktorce Barbie.
Barbie Tanner & pejsek Dejte pejskovi dobrůtku
Zatáhněte za ocásek a...
Cukrouš z Palm Beach
Ken s náušnicí vypadá skvěle!
TATO POLOŽKA BYLA ZRUŠENA A NENÍ MOŽNÉ JI OBJEDNAT
TATO POLOŽKA VYDRŽELA NA TRHU PÁR MĚSÍCŮ, PAK JI PŘESTALI VYRÁBĚT
Nejmladší sestra Barbie
Hledejte Todda a užijte si dvojnásobek zábavy!
Chůva Skipper Dokáže obejmout tři děti!
Líbí se jim v nosítkách, která se dají připevnit na její oblečení!
Spousta věcí k hlídání dětí!
Barbie „Od rána do večera“ Z krásného kostýmku je úžasná róba!
Příprava! V kanceláři! Hurá na schůzku!
Teresa - Kalifornský sen
Kšilt a šik náušnice! Hraní po kalifornsku!
Panenka nemůže držet létající talíř
Skvělé jojo Stačí zmáčknout páčku a hrajete si s jojem!
FAKT TO S JOJEM UMÍM! Panenka neumí sama stát, tančit ani použít jojo.
Je roztomilá a mladá!
Roztomilá dívenka!
Sledujte, jak hubne, roste a nabývá křivky!
Dvě panenky v jedné, dvojnásobek zábavy!
VIDEO BARBIE JSEM FUNKČNÍ VIDEOKAMERA
NA BAREVNÉ OBRAZOVCE VIDÍTE, CO JSTE NATOČILI
České titulky Kateřina Hámová