Downloaded from YTS.MX
Hyvät naiset ja herrat.
Official YIFY movies site: YTS.MX
Toivottakaa tervetulleeksi Bert Kreischer!
Hyvä!
Kiitos.
Kiitos. Niin.
Olette kaunis, herra.
Kiitos.
Minäkin olen. Kiitos.
Olen laihimmillani läskinä.
Niinpä.
Perskarvat menevät solmuun läskin takia.
Ja ihan huomaamatta.
Kun sitä yrittää pestä, vetää korttia läpi lukijasta,
jää jumiin. Se on kuin köyttä.
Poski poskessa.
Yleensä se irtoaa. Karvaiset miehet -
ja italialaisnaiset tietävät.
Sormi sinne ja irrotellaan.
Ihan kuin lettejä.
Kerran lomalla se ei auennut.
Revin sitä suihkussa. Paniikki iski, koska piti päästä paskalle.
Kohta olisi luvassa muovailuvahamuotti.
Lähden suihkusta, otan linkkarin ja menen vaimon luo.
Sanon: Olet joko puolellani tai minua vastaan.
"Olen puolellasi!"
Hän on punaniska. Unohdin sanoa.
Hänen kotikaupunkinsa avioliittohakemuksessa kysyttiin:
Oletteko verisukulaisia.
Mitä tähän laitetaan?
Virkailija kysyy: "Ootteko?"
Ei vissiin olla.
Laittakaa "ei olla". Kuulostaa, että olemme.
Annoin veitsen vaimolle ja kerroin ongelmasta.
Käännyin ja näytin kyseisen alueen.
"Miksi teit noin?"
Erinomainen kysymys, LeeAnn.
Olemmehan lomalla -
ja altaalla tarjottiin letittämistä.
En tehnyt sitä tarkoituksella!
Ala leikata, Sweeney Todd!
"En varmana", hän sanoo.
Varmana leikkaat, punaniska.
Olet ainoa koko saarella, joka siihen ryhtyy.
En voi pyytää vakaakätistä poikaa respasta.
Tai lähettäkää puutarhuri.
"Ei käy", hän sanoo ja laskee veitsen.
Hän käynnistää hiustenkuivaajan, kuin keskustelu olisi ohi.
Pelataanko pelejä? Helvetti vie.
Otan veitsen, olen yhä alasti, muistakaa.
Istun sängylle kasvot kohti häntä.
Heittäydyn selälleni, nostan jalat kuin vauva vaipanvaihdossa -
ja alan huutaa.
Vauvan perse on solmussa!
En edes kuullut tyttärieni tulevan.
Kuulin vain: "Voi luoja, isän vagina!"
Pelästyin kuoliaaksi.
Hyppäsin ylös veitsen kanssa valmiina puolustautumaan.
LeeAnn ei tiedä, mitä tapahtuu.
Hän huomaa hälyn ja sammuttaa kuivaajan.
"Veitsi tänne, leikkaan perseesi."
Tyttäret ovat sokissa: "Mitä helvettiä te teette!"
He syöksyvät ulos, minä olen pulassa.
Vaimo sanoo: "Mulkkua ei kuulu näyttää tyttärille."
Vastalause, Amber Heard. Se ei mennyt niin.
Kelataan taaksepäin.
Niin.
Ensinnäkin, he eivät nähneet vain mulkkuani.
Se olisi ollut pikkujuttu.
He näkivät koko trilogian. Kaikki kerrokset.
Persereikä, muna ja pallit. Lähi-itä!
Toiseksi, en näyttänyt mulkkuani. En kysynyt:
Onko läksyt jo tehty?
Hyvä, tulkaa autotalliin, haluan näyttää jotain.
Eniten häiritsee, ettei se ollut edes hyvä.
Hetkinen! En olisi halunnut olla kovana.
Mutta...
Edes vähän.
Tyttö ei saa lähteä opiskelemaan luullen isäänsä pieneksi.
He saisivat hämmästyä ensimmäisen miehensä kyrpää.
Paskat!
"Isällä on penis, tuo on kyrpä.
Tuolla voi juhlia, isän voi näyttää hoitsulle."
He näkivät mahamunan.
Se vain odotti puolustuskyvyttömänä.
Kuin valas tulossa vedestä.
Alkua ei näe, mutta lopun kyllä.
Kuin pikkupoika kurkistamassa kaivosta.
Näin isäni alasti.
Usein.
Tosi usein.
Hän tunki suihkuun, koska viivyin liian kauan.
Olin ysiluokalla.
Tein paniikissa Buffalo Billit.
Uhrilampaista.
Näin äitiänikin alasti ihan tarpeeksi.
Kun olin ensi kertaa tytön kanssa, kysyin, missä keisarinleikkausarpi on.
Vaimoni on rehellinen.
Täysin rehellinen. Eräänä iltana kolmen drinkin jälkeen tytöt kysyivät:
"Kokeilitteko huumeita?"
Poliisejako he ovat?
Vaimo vain sanoo: "Joo."
Mitä helvettiä? "Tytöille on oltava rehellinen.
Poltin marihuanaa pari kertaa.
En juuri pitänyt siitä.
Oksensin. En polttanut sitä enää.
Isänne veti kokaiinia."
Mitä helvettiä?
He eivät kaipaa suosituksia.
"Kerro heille.
Kerro totuus."
Kokeilin kokaiinia kerran.
En juuri pitänyt siitä.
Oksensin, en kokeillut enää.
Vaimo nauraa vieressä.
"Se on vale, isänne käytti vaikka kuinka."
No äitinne menetti neitsyytensä 13-vuotiaana.
Hän on horo!
Hän vain sanoo: "Olin lähes 14.
Meillä päin voi vain naida, tapella ja ajaa kisaa."
Onko vaimoni Ricky Bobby?
"En ole kuin isänne, jolla on ollut vain kuusi kumppania.
Hän oli neitsyt 17-vuotiaaksi."
Ensinnäkin, kuusi naista, ei kumppania.
Ja 17 on normaalia, mutta 13 oli jo sanottu.
Nyt minä olen outo.
"Olitko kotikoulussa?"
13 on tässä jutussa se väärä luku!
17 on normaalia. Ikävää, etten tullut hyväksikäytetyksi!
Enkä palvellut asiakkaita lava-auton perässä koko kouluaikaani.
Kamalaa, että rakastan häntä.
Kaverini myi yhtiönsä, tienasi paljon ja vaihtoi vaimonsa nuorempaan.
27-vuotiaaseen.
Niinpä. Hän toi tytön meille.
Esitteli häntä: "Hän ei osaa edes lukea."
Sinä iltana menin sänkyyn vaimoni kanssa. Sen vanhan.
Sukat jalassa peiton alla.
Villapaita. Kaksiteholasit. Lehti.
Nuolee kuivaa sormeaan kääntääkseen sivua.
Olin humalassa.
Kumarruin hänen puoleensa... Tällainen suhde meillä on.
Kumarruin hänen puoleensa ja sanoin:
Mihin minä voisin vaihtaa?
Hän katsoo ja sanoo:
"Sopii saatana yrittää.
Et pärjäisi uuden mallin kanssa.
Uuden auton tuoksu ja nappikäynnistys."
Olen liian tottunut vanhaan romuun.
Sama kuin saada vaimo orgasmin partaalle ja nähdä sen katoavan.
Ihan hilkulla ja...
Ja kissa hyppää sängylle: "Naidaanko täällä?"
Hitto, Gus, painu helvettiin siitä!
Anna minun. Yksi, kaksi, kolme.
Noin se tehdään. Jumalauta.
Olen tosi nopea. Kerran hän nauroi orgasmilleni.
"Tuosta ei ehtisi saada edes AIDSia."
Hän on kiusaaja.
Se hän on. Ei edes ime munaa.
Ei toki.
Hän leikittelee.
Tarttuu munaan.
Tuijottaa.
"Onko tämä päällä?"
Se tuhoaa sielun, jos joutuu tekonauramaan -
saadakseen suihinoton.
Varsinkin koomikolle.
Kaverini Tom sanoo: "Se tuhoaisi minut.
Tiedätkö, mitä tekisin, jos imisin munaasi?"
Kerro ihmeessä.
"Kunnioitan sitä, että olet koomikko.
Käyttäisin joka kerta uutta materiaalia."
Kuten mitä?
"Tarttuisin munaan, katsoisin silmiin:
'Tällä viikolla Kuuluisat kuppilat -erikoisjaksossa.
Mies imee toista, kunnes se räjähtää.'"
Nauroimme vedet silmissä.
Kuukautta myöhemmin olin sängyssä vaimon kanssa.
Hän alkoi imeä munaa.
Olin unohtanut keskustelun Tomin kanssa.
Kunnes hän...
Naputti mulkkua, ja aloin nauraa hysteerisesti.
Hän sanoo: "Vihdoin tajusit." Minkä?
"Tajusit vitsin, se on mikki."
Luulitko, etten tajunnut?
"Et naura sille", hän sanoo. Koska se ei ole hauskaa.
"Miksi sitten naurat nyt?"
Koska ajattelen Tomia.
Hän tekee sen paremmin.
Hän teki tyttäristä kiusaajia.
Katsoimme dokumenttia Gandhista.
Sanoin vain, etten tajua nälkälakkoa.
Tyttäreni Georgia sanoo: "Ihanks totta?"
He eivät sano isäksi, vaan pullukaksi.
Tai sikiöksi. Kuvitelkaa.
Minusta käytettiin nimeä selän takana.
Illallisella LeeAnn lähetti viestin.
Tytöt nauravat: "Hyvä juttu, äiti."
Kysyn: Mitä nyt. "Et tajuaisi", he sanovat.
Olen hauskin mulkku koko pöydässä.
Komiikkani maksaa sekä ruuat että hampaat. Antaa tulla.
Ila sanoo, etten ymmärtäisi sitä.
Menen vessaan ja palaan nopeasti.
Katson olan yli, Ila on hidas.
Näen sarjan kuvia itsestäni.
Keskustelun otsikko on Vauvamursu.
Istun alas ja kysyn, mikä helvetti vauvamursu on.
He jäätyvät. "Ei se ole mikä.
Se on kuka."
Kuka helvetti Vauvamursu on?
"Tiedät kyllä itsekin."
Georgia käskee rauhoittumaan: "Äidin mielestä, kun pukeudut hienosti,
näytät vauvamursulta, joka yrittää paeta eläintarhasta."
LeeAnn käskee rauhoittumaan:
"Käyttäydyt kuin vauvamursu."
Enkä. Sitten tarjoilija saapui.
"Iso Tito's ja limu ilman limeä."
En edes huomannut kun...
Ila ottaa kuvan: "Vauvamursu tykkää vodkasta."
Tuhoan ne naiset.
Tyttäreni ovat idiootteja. Olimme telttailemassa.
Koko perhe teltassa keskellä ei mitään. On myöhä. Tytöt paahtavat vaahtokarkkeja.
LeeAnn tiskaa teltalla, juon pontikkaa.
Kymmeneltä kuuluu laukaus.
Kaikki jäätyvät. Paitsi punaniska. "Jollain on kuukautiset", tai jotain.
Hän ei edes ole punaniska ja vihaa tuota korostusta.
Joten se vain pahenee illan mittaan.
Kello on kymmenen eikä kukaan liiku.
Kymmenen sekunnin hiljaisuus.
Sitten kuuluu toinen laukaus.
Tyttäreni Ila vetää vaahtokarkin tulesta,
katsoo meitä itsevarmasti ja sanoo:
"Ainakaan se ei ole itsemurha."
Kiitti, Matlock.
"Kuulin kaksi laukausta." Pysyin kärryillä, kiitos.
Hän tekee muistakin tyhmiä.
Olimme autossa, Georgia edessä, minä ajan.
Ila on takapenkillä.
Ajamme kyltin ohi, jossa lukee Kuuro lapsi.
Rattaat alkavat heti pyöriä takana.
Ila sanoo itsekseen: "Onpa rasistista."
Ei ole. Tuo ei ole rasismia.
Georgia sanoo: "Kyltti kertoo -
että olemme alueella, jotta tiedämme hiljentää radiot."
Mitä helvettiä?
Kerro loppuun, haluan kuulla.
"Ettemme leveile heille kuulollamme."
Ei helvetti, olet häntäkin tyhmempi.
Ei.
Kyse ei ole siitä.
Se kertoo, että lapsi ei ehkä kuule autoa.
Ila kysyy: "Ovatko kuurot lapset kuin aseet?
Pitääkö ne rekisteröidä?"
Mitä tarkoitat?
"Mistä he tietävät, mihin merkit laitetaan?"
Istun pelleauton etupenkillä -
ja mietin itsekseni:
Mistä he tosiaan tietävät?
Meille ei voi kertoa huonoja uutisia.
Olemme sekä tyhmiä että holtittomia.
Olimme Georgian kuoroesityksessä.
Se kesti neljä tuntia.
Neljä tuntia kuoroa. Eikä LeeAnn edes istu yleisössä.
Hän on myyntitiskillä juttelemassa kavereilleen.
Minä olen eturivissä neljä tuntia.
Hän pitää hauskaa, Ila ja minä olemme perse verillä.
Kahden tunnin kuluttua opettaja kertoo,
että koulun lumikone huutokaupataan.
Lähtöhinta on 50 taalaa, Ila tärisee kuin narkkari.
Mikä sinua vaivaa? "Sikiö", hän sanoo,
"tarvitsemme lumikoneen."
Me tulemme saamaan sen.
"Kysytäänkö äidiltä?" Ei hän ole täällä.
Minäkin olen vanhempi, voin tehdä päätöksiä.
"Onko meillä 50 taalaa?" hän kysyy. Koska äitisi ei ole tässä,
meillä on omaisuus.
Katso ja opi, näytän närhen munat.
Nousen ylös ja opettaja innostuu.
"Tarjoaako joku 50 taalaa?" Lopetetaan pelleily, sanon.
Tarjoan 500.
Koko huone sekoaa!
Istun alas. Ila tärisee edestakaisin.
Mikä hätänä?
"Näytit närhen munat, isä!"
Nauru laantuu, mutta yksi isä nauraa yhä.
Meillä on ongelma.
"Mitä nyt", Ila kysyy. Toinen alkoholisti-isä haluaa toimintaa.
Tästä tulee pitkä ilta.
Kaveri nousee ylös: "550."
Koko huone kohisee.
Paitsi tyttäreni, joka lyö jalkaani ja sanoo:
"Nouse ja ole mies.
Tarjoa 600."
Emme toimi niin.
Nyt isketään jauhot suuhun.
"Miten", hän kysyy. Sinä nouset ja tarjoat 600.
Sitten käännyt ja isket silmää.
Nyt hän on vauvamursu.
"Voinko tehdä sen?" Jos et tee, nukut ulkona.
Tuhat vanhempaa näki viidesluokkalaisen nousevan ylös...
En tiennyt, että hän hermoili.
Enkä sitä, ettei hän osaa iskeä silmää.
Kuka helvetti ei osaa?
Hän kääntyy vapisten, etsii miehen ja sanoo:
"600 dollaria!"
Sitten hän saa kohtauksen -
jonka piti olla silmänisku.
Hän istuu ja kysyy: "Miten meni?"
Näytit tosiaan närhen munat.
Kaveri takana sekoaa täysin.
Hän nousee: "700, tyttöseni!"
Oletko tyttäreni perässä?
Nousen ja tarjoan 800!
Ila nousee: "900 dollaria!"
Tarjoat minua vastaan, idiootti!
Hän hymyilee: "Iske hänelle jauhot suuhun!"
Saimme koneen 1 800 taalalla.
Niinpä.
Niin.
Jouduin pulaan.
Käytökseni oli... kyseenalaista.
En tiedä, johtuuko se minusta vai siitä, että asun Losissa.
Jos asuisin täällä, olisin kai aika normaali.
Vaikkakin edistyksellinen.
Los Angelesissa olen ongelma.
Kerron tarinan.
Älkää lisätkö politiikkaa.
Nauttikaa vain tarinasta.
Selvä.
Ilan vitosluokan lopulla oli tanssit.
Kaikille opetettiin foxtrotia.
Vanhemmat katsovat lasten tanssivan,
keksitarjoilu, puoli yhdeksältä kaikki on valmista.
Saavumme kahdeksalta. Lapsia ei ole lavalla.
Lapset ovat salissa, opettaja sivummalla.
Hän itkee, kaikki ovat vihaisia.
Paskamyrsky.
Meidät vedetään sivuun, opettaja puhuu vanhemmille.
"Voin vain pyytää anteeksi.
Tekoni oli kauhea.
Lupaan pyrkiä parempaan, jos saan pitää työni."
Voin miettiä vain: Joku pani lasta.
Alan valmistautua yläfemmaan oppilaan kanssa.
Hän sanoo:
"Tansseihin valmistautuessani,
oletin lastenne sukupuolen -
ja yhdistin poika-tyttöparit.
Ymmärrän, että se oli vakava virhe.
Näytän, etten ole sellainen hirviö, jos saan tilaisuuden."
Haluan tehdä yhden asian selväksi.
Haluan maailman jokaisen lapsen -
tuntevan olonsa upeaksi aina ja kaikkialla.
Teen kaikkeni sen eteen.
Mutta tämä on vitosluokka.
Kello on kahdeksan ja kaikilla on krapula.
Siinä kaikki. Asia selvä.
Kaikki hyvin.
Ensimmäinen vanhempi nousee:
"Nimeni on Jennifer, she/her."
Voi paska.
Pahalta näyttää.
Hän sanoo:
"Me olemme vahvoja tukijoita.
Meillä on perheenjäseniä yhteisössä.
Haluan sanoa, että anteeksipyyntö on ontto.
Teot puhuvat sanoja kovemmin.
On syytä olla parempi, jos haluat pitää työsi."
Ja hän istuu alas.
Ette ehkä tiedä toimintatapaa,
mutta seuraavan vanhemman on oltava liberaalimpi.
Myötäilijä näyttää Alex Jonesilta: "Sammakot on homoja!"
Aalto kiertää salin ja opettaja kuulee kunniansa.
Täytyy sanoa, että hän kestää sen hyvin.
Kunnes tulee vuoromme.
Minä hoidan tämän, sanon. "Luoja, älä."
Olen Bert, Ilan vanhempi.
Ensinnäkin, tämä on vitosluokka.
Ketään ei sormeteta Jettan takapenkillä.
Kello on puoli yhdeksän, kaikki heräsivät.
Jatkan: Ilan vanhempana -
on sanomattakin selvää,
että lapseni saa tanssia tytön tai pojan kanssa.
Teen kaikkeni rakastaakseni ja tukeakseni häntä.
Kunhan kumppani on valkoinen.
Se vitsi oli pakko kertoa!
Se oli liian hyvä!
Kello on kahdeksan. He eivät odottaneet sitä!
Pronominivanhemmat sekosivat!
LeeAnn hyppää ylös: "Hän on koomikko!"
Muut vanhemmat: "Tuo korostus! Rasisteja!"
Kerron pahimman jutun.
Kävimme vaimon kanssa viininmaistajais-arpajaisissa.
Tiistai-ilta.
Matkalla LeeAnn sanoo:
"Ei juoda liikaa tänään."
Liian myöhäistä!
Dokasin suihkussa!
On tiistai. Vedän perseet.
Matti on taskussa, nyt mennään.
En ollut käynyt maistajaisissa.
Sieltä ei saa isoja laseja.
Vain pieniä vauvanmukeja.
Kuin Michael Jackson perseen perässä.
Tai ainakin luulen niin.
Hylkään maistelun ja etsin muut isät.
Kymmenen isää lavan luona on ostanut viiniä.
Ne on avattu ja he juovat kuin Game of Thronesissa.
Yhdellä on Austin 3:16 -paita. Sopii minulle.
Menen sinne, juttelen mukavia.
Lähestyn arpajaisia illan loppupuolella.
Kaverini Darren vetää niitä.
Mitä on tarjolla?
"Vain 40 lippua on myyty." Paskat palkinnot.
"Ei, palkinnot ovat hyviä."
Miksei kukaan sitten osta?
Hän sanoo: "Rahaa ei kerätä heidän koululleen,
vaan tuotot menevät vähävaraisille,
joten vanhemmat eivät halua osallistua.
He ostavat ennemmin viiniä." Ei voi olla totta, sanon.
Niin kai. Selvä.
Montako haluat myydä? Hän sanoo: "Tavoite on 700."
Ostan 660.
"Ihanko totta", hän sanoo. Jos vedät arpajaiset nyt.
"Jos teen sen, voitat monta palkintoa."
Haluan voittaa ne kaikki.
"Jotkut vanhemmista voivat suuttua."
Olisi ikävää, jos eivät suuttuisi.
Haluatko ansaita rahaa vai et?
Myy sitten 660 lippua.
Aloita arpajaiset, äläkä kerro kenellekään.
"Entä LeeAnne?" Älä varsinkaan hänelle.
Hän vei minut takahuoneeseen -
ja kikatti koko loppuillan -
repiessään irti -
kuusisataa -
ja kuusikymmentä lippua.
Kun hän antoi ne minulle,
hän tärisi kuin ysiluokkalainen huumekauppias.
Avasin ensimmäisen ja viimeisen.
Kaikki niiden välillä on varmaa.
En ollut koskaan -
ollut enemmän innoissani.
Lasteni syntymä...
Valitsin pöydän mahdollisimman kaukaa lavasta -
ja katsoin reitin valmiiksi.
Kädessä on kaksi arpaa. LeeAnn kysyy:
"Ostitko arpoja?" Pari.
Hyppäsin kengistäni kuullessani ensimmäisen numeron.
Minä!
Törmäsin jokaiseen vanhempaan matkalla. Anteeksi kauheasti.
Tässä on voittoarpa!
Voitin ensimmäisen 12 palkinnosta.
Bert Kreischer. Minähän se. Anteeksi.
Haen palkinnon kymmenen humalaisen isän edessä.
"Mitä voitit, Bert?" Se on Fitbit.
Tänään lasketaan askelia.
Palaan pöytään ja sanon: Tee tilaa.
Seuraava numero. Voi paska!
Minä taas!
Lähden kävelemään, ja vaimoni -
nousee pyytämättä tuolilleen ja kertoo koko baarille:
"Mieheni on maailman onnekkain mies!
Vannon sen!
Ei olisi ihme, jos hän voittaisi kaiken!"
Kuulkoon Jumala sen!
Nappaan palkinnon. "Mitä voitit?"
En tiedä, ihan sama.
Palaan keskelle ja huudan: Seuraava numero!
Numero tulee, katson LeeAnnea: Bingo!
Kuningas on palannut!
Tuijotan yleisöä: Mitä voitin, Darren?
Hän nauraa katketakseen: "Timanttikorvakorut."
Laitan reiät korviin ja vaihdan nimeni!
Laitan timantteja lukioaikaisiin reikiin,
kun huoneen tunnelma muuttuu.
Se alkaa takaa,
jossa on väkeä rehtorin ympärillä.
Hän huutaa: "Tarkista arvat!"
Vastaan: Huolehdi omista asioistasi!
Hän ei pidä siitä.
Hän hyökkää lavalle.
"Näen kolme palkintoa, mutta vain kaksi arpaa.
Haluan nähdä arvat."
Darren Turbow nauraa liikaa tehdäkseen mitään.
Koko huone pysähtyy.
Keittiössä ei enää kokata.
Kokit tuijottavat tiskin yli.
Drinkkejä sekoittava tyyppi pysähtyy.
Kymmenen humalaista kaveriani -
katsovat kuin olisin pettänyt heidät.
Kuin lapsi katsoo urheilutähteä. Ei kai, OJ?
Annoin tunnelman hengähtää.
Ja kaivoin taskustani -
658 arpaa,
kuin kuumia kalkkarokäärmeitä.
Heitin ne ilmaan: Repikää siitä, mulkut!
Huone räjähti täysin!
Humalaiset isät hakkaavat pöytää. "Mennään!"
Rehtori on raivoissaan.
LeeAnn ei naura.
Rehtori näkee sen ja menee vaimoni luo.
Hän sanoo: "Sinun pitää pysäyttää miehesi!"
Hän ei edes pysähdy miettimään:
"Kulta, tämä on vasta alkua.
Muru, palkintoja on vielä kymmenen, ja paita on yhä päällä.
Pahempaa on luvassa."
Vaimo juo lasin tyhjäksi ja huutaa:
"Seuraava numero, Darren!"
Neljäs palkinto, ja paita lähti.
Viidennen kohdalla Steve Austin -paita lähti.
Kuudennen kohdalla nainen takarivistä -
sanoo vähän liian kovaa: "Kuka piru tuo on?"
Johon baarihenkilö vastaa: "Hän on jumalauta kone!"
Palkintoon 11 mennessä huone oli jakautunut.
Toimintaa joko rakastettiin,
kuten humalaiset isät ja baarihenkilö,
tai vihattiin.
Sen vihaajat -
ympäröivät lavan ja vastustivat arpajaisia.
Nämä Capitolin valtaajat -
olivat tyytymättömiä päivänsä kulkuun.
Ja kostivat sen... Kun tuli viimeisen vuoro, tiesin, mitä piti tehdä.
Imekää sitä.
Heitä oli 20 lavan ympärillä.
Ime sitä.
Ime, ime.
Olin valmis. Se on työtäni.
Hän kertoo numeron, olen valmis,
mutta se ei ole minun.
Luuletteko olevanne tolaltanne?
Kymmenen humalaista isää vaatii uudelleenlaskentaa.
Vihaajat pilkkaavat minua täyttä kurkkua.
"Sen siitä saa, läski!
Paita päälle, luuseri!"
He olivat niin äänekkäitä, että tuskin kuulin vaimoani:
"Minun numeroni!"
Voitimme kaikki 12 palkintoa.
Vietin loppuillan humalassa, paidattomana ja lävistettynä.
Kannoin palkintoja ja kyselin:
mitä te voititte?
Ai niin, voitin kaiken.
Tarinan paras osa on mielestäni se,
että LeeAnn tajusi.
Hän ei aina tajua vitsejäni.
Jotkut jutut ovat...
Tammikuu 2020.
Lensin vaimoni kanssa Burlingtoniin, Vermontiin.
Kaverini Tom Segura laittoi viestin.
Aivan.
Jos ette tunne häntä,
hän on koomikko, joka ei osaa tehdä näin.
Eli...
Pieni liike.
Se saa koko jalan räjähtämään.
Käsi katkeaa tästä ja pyörii ympyrää.
Hullua.
Kova rasisti. Hän...
Niinpä.
Iso natsifani.
Hän lähetti meille yhteisviestin.
"En tiedä, oletteko kuulleet -
uudesta jutusta, koronaviruksesta.
Se on vakava juttu ja luin siitä L.A. Timesista.
Alueellanne on tartuntarypäs.
Tässä on linkki juttuun, lukekaa se."
Se oli tammikuussa 2020.
Olin kuullut siitä, mutta meidän alueellammeko?
Klikkasin linkkiä.
Olette ehkä nähneet...
Se ei ollut lehtijuttu.
Kuvassa oli musta mies -
alastomana sängynreunalla.
Klikkasin linkkiä, näin kuvan ja nauroin.
Juon tupla-Jackin jäillä loppuun.
Kun heräsin Burlingtonissa, vaimoni on tolaltaan.
Hän kysyy: "Saitko viestin Tommylta?"
Sain kyllä.
"Sehän on kauheaa", hän sanoo.
Minusta se oli rasistista.
En itse pystyisi samaan.
"Mutta se on alueellamme."
Klikkasitko linkkiä?
"En ehtinyt, henkilökunta käski laittaa puhelimen pois."
Klikkaa linkkiä, sanon.
"Onko se paha?" Pahempi kuin luulet.
Katsoin, kun hän klikkasi linkkiä.
Hän näkee miehen, jonka nimi muuten on Wood.
Kuva tulee ruudulle ja hän -
pyyhkäisee sen pois.
Hän ei tykkää isoista mulkuista.
Onneksi.
Hän katsoo minua ja minän nauran.
Hän klikkaa uudelleen.
Hän varmaan teki sen väärin.
Sama kuva, mutta tällä kertaa hän yrittää selata,
jos juttu vaikka löytyisi kuvan alta.
Ei löydy, hän sulkee sen.
Klikkaa linkkiä kolmannen kerran!
Nauran katketakseni.
"Mikä naurattaa, puhelin on rikki."
Sanon, että se on vitsi.
"Mikä?" Miten niin mikä?
Se on kuva.
Luulit saavasi lehtijutun, mutta saitkin mulkun.
"Se ei ole hauskaa."
Olen eri mieltä.
Jokainen klikkaus oli aina vain hauskempi.
Hän kalpenee ja sanoo: "Ei ole hauskaa.
Lähetin sen Georgian koulun äideille."
Totta, se ei ole hauskaa, se on huikeaa!
Otan puhelimen ja luen vastauksia.
Siistit äidit ovat parhaita. "Toivon ettei se tule meille."
"Ysiluokkalaiseni ei ole valmis siihen."
Ystävämme Lynn Gruson: "Onko tuo korona? Törmäsin siihen jo koulussa."
Vaimo kalpenee entisestään: "Lähetin sen tytöille."
Soitan Georgialle: Näitkö äitisi lähettämän linkin?
"Sitä ei voi olla näkemättä.
Avasin sen softball-valmentajan nähden."
Mitä valmentaja sanoi?
"Sitä voisi käyttää lyöntiharjoitteluun."
Entä siskosi? Hän heittää puhelimen Ilalle.
Näitkö äitisi linkin?
"Kyllä", hän sanoo.
Mitä sanot? "Kiinnostava juttu."
Tyttärilläni on outo huumorintaju.
Georgia hankki synttäreilleen meedion,
joka kertoi kaikille edellisistä elämistä.
Meille tulee ainakin satavuotias nainen.
Hän istuu Georgian ystävien kanssa, Ila ja minä pöydän päässä.
"Kuka on synttärisankari", hän kysyy.
"Melkoinen meedio", Ila sanoo.
Georgia tunnustaa.
Nainen lukee hänen kämmentään.
"Edellisessä elämässä olit kenraali suuressa sodassa.
Olit vastuussa 257 miehen kuolemasta.
Heidän sielunsa vainoavat sinua kuolemaan asti."
Ila vieressäni aloittaa:
Paljon onnea vaan
On toinenkin synttärijuttu.
Tytöt sanovat: "Hei, isä,
haluamme pakohuoneeseen." Te molemmat neropatitko?
Laitatte yhteisen 80:n älykkyysosamääränne likoon.
Eikä!
He haluavat minut mukaan. Siis viinaa ja huumeita.
Hyvä ajatus.
"Ei, sinut ja vaarin."
Seis siihen paikkaan.
Minä ja isä emme toimi hyvin työparina.
Siinä ei käy hyvin. Tulee ruumiita.
Molemmat katsovan minuun: "Tiedämme sen."
Georgia sanoo haluavansa sitä.
"Vaari saa raivarin ja sinä paniikkikohtauksen."
Selvä, on se sentään halpaa.
Soitan isälle, hän on 75, asuu Tampassa, alkaa kuuroutua.
Hei, isä, kun olette Losissa,
mennään karkaushuoneeseen. "Raiskaushuoneeseen?"
Niin, sitä tytöt haluavat.
Kaikki raiskataan yhdessä.
Ja sen jälkeen juustokakulle, jos jaksaa.
Se on pakohuone!
"Mikä helvetti on pakohuone?"
Kuulen äitini taustalla: "Mennään!
Luin siitä netistä!
Halusin aina tulla siepatuksi!"
Isä sanoo: "Jarrut päälle, emme mene.
Mikä helvetti on pakohuone?"
Äiti sanoo: "Meidät siepataan, heitetään pakuun..."
Älä kuuntele äitiä, isä!
Selitän, että maksamme 200,
meidät lukitaan huoneeseen, ja sieltä pitää paeta.
Hän miettii hetken ja sanoo: "Anna 50 taalaa, lukitsen teidät autoon."
Äiti nappaa puhelimen ja sanoo:
"Sano heille, että me tulemme.
Meihin voi luottaa.
Pitääkö laittaa nahkavaatteet?" Äiti.
Menemme siis. Minä, vaimo, vanhemmat, tyttäremme.
Siinä vaiheessa homma meni oudoksi.
Yleensähän pakohuoneet ovat ostareilla.
Tämä oli jonkun kotona.
Hän oli tehnyt talosta pakohuoneen.
Vähän kuin John Wayne Gacy.
Isä sanoo: "Ei helvetissä", kun tulemme alueelle.
Georgia sanoo, että se on pelottava. "Paskon housuuni jo nyt", isä vastaa.
Kadulla on kokomusta talo, piha on tyhjä.
LeeAnn sanoo, että se on se. Isäni sanoo: "Älä pysähdy."
Menen ja koputan ovelle.
Tyyppi on ottanut roolin.
Olemme Losissa, hän on hyvä.
Silkkikaapu, pyyhe päässä, kissa sylissä.
Hän vain...
"Oletteko nähneet äitiäni?"
Isä tarttuu käteeni: "Mitä helvettiä?"
Hän etsii äitiään.
"Äiti voi imeä munaani", isä sanoo.
"Onko tämä totta?"
Se kuuluu asiaan, ole mukana.
"Haluaisitteko nähdä talon?" hän kysyy.
Äiti on innoissaan talokierroksesta.
"Mikä äitisi nimi on, missä hän opiskeli? Kirjoittakaa ylös!"
Kierrämme talon, naiset tykkäävät.
Isä haukkuu tyyppiä kaikin tavoin.
"Haisee paskalle.
Hän taitaa asua täällä. Ihan oikeasti.
Millainen hullu asuu talossa, joka on...
Hän oli lounaalla.
Juustomakaronia ja kahvia. Kuka juo kahvia...
Mustaa kahvia ja makaronia. Varmasti IBS."
En pidä niitä kovin hyvinä vihjeinä.
"Näytänkö äidin huoneen?" tyyppi kysyy. "Ei helvetissä", isä sanoo.
Äiti taas: "Totta kai."
"Äiti ei hyväksy avaimia, puhelimia tai lompakoita.
Tyhjentäkää taskut keittiöön."
Tottelemme kuin lampaat.
Tyhjennämme taskut.
Astumme huoneeseen.
Ovi suljetaan ja lukitaan heti jälkeemme,
ja minä saan paniikkikohtauksen.
Ensimmäisenä mietin,
ettei hän kysynyt nimiämme.
Emme antaneet luottokorttia.
Tai täyttäneet lomaketta.
Emme edes tarkistaneet osoitetta.
Näimme vain hämärän talon,
koputimme ovelle, ja hän kertoi ongelmastaan.
"Nuo tyypit ratkaisevat sen!"
Olemme lukkojen takana.
Isä kysyy: "Missä kohtaa meni vikaan?
Toitko meidät juuri sarjamurhaajan kotiin?"
"Eikö ole pelottavaa?" Georgia kysyy. "Totta helvetissä on!
Teidät myydään kohta albaaneille!
Vietätte loppuikänne tšetšeenibordellissa."
"Miten pääsemme pois", Ila kysyy.
Isä sanoo: "Pitää imeä hänen munaansa!
Jonkun se pitää tehdä, ehdotan kusipääisäänne!"
Äiti kysyy nurkasta: "Sidotaankohan meidät?"
"Pää kiinni, Maggie!
Kusipääpoikasi toi meidät sarjamurhaajan kotiin!
Hän haisee paskalta! Haistoiko kukaan?
Ehkä se johtuu makaronista ja kahvista!"
Tyyppi sanoo sisäpuhelimeen: "Kuulen teidät."
Paniikkikohtaus tulee täysillä.
Minulla ne iskevät vatsaan, ja pitää paskantaa heti.
Etsin huoneesta maljakkoa tai jotain.
Isä tuntee minut: "Et varmasti!
Tennisleiri toistuu taas, hän paskantaa huonekasviin!
Tuo kusipää toi meidät sarjamurhaajan kotiin,
ja paskantaa äidin huoneeseen!"
Tyttäret tanssivat innostuksesta.
Vaimo on liekeissä, hän on ratkaissut jo neljä vihjettä.
Hän vetää vivusta pöydän alla, valot sammuvat.
Kuuluu kaksi huutoa ja tömähdys.
Valot syttyvät.
Pidän molempia tyttäriäni ihmiskilpenä.
Äiti makaa mytyssä maassa.
"Isäsi heitti minut seinään!"
"Valetta, hän kompastui!"
Sisäpuhelin: "Minä näin, hän heitti."
LeeAnn ratkaisee kaksi vihjettä ja seinään avautuu salaovi.
Sen takana on metrin levyinen tunneli -
seinän läpi toiseen huoneeseen.
Äiti kurkistaa sinne, nousee ja sanoo:
"Meidän pitää ryömiä seinään."
"Sinä ensin", isä sanoo.
"Hän on mennyttä", isä jatkaa, kun äiti ryömii tunneliin.
"Emme kaipaa häntä."
LeeAnn seuraa. "Sinne menivät operaation aivot.
Jäljellä ovat vain ääliöt, perään!"
En ole menossa, sanon. Georgia pyytää vaarin pakottamaan.
Olen klaustrofobinen!
Ila kysyy: "Miten Klaus tähän liittyy?"
Pää kiinni, Ila!
Isä sanoo: "Huonoja uutisia.
Sinä ryömit sinne.
Tytöt menevät edellä, isä tulee perässä, minä olen viimeinen.
Sulje silmäsi ja kuuntele minua.
Ohjaan meidät läpi. Ja usko pois,
jos jäädyt, työnnän sinut väkisin.
Nyt helvetti mennään."
Olemme kaikki tunnelissa.
Kuuntelen isää kuin lapsena kentällä.
"Teemme sen, kaveri
Pystymme mihin vain.
Kuuntele minua, tämä onnistuu!"
Niin.
En tiedä, johtuiko se -
kehoni kulmasta.
Vai ahdistuksesta,
joka pyöri vatsassani.
Vai konttaamisesta.
Mutta sain aikaan mestaritason pierun.
Sellaisen, joka on kuin kuuma henkäys.
Se tuli ulos kuin kirous muumion haudasta.
Se poltti persettä. Pelkkä ilma.
Jos se oli ilmaa, paskon myöhemmin verta.
Päästin sen isän suuhun kuin Human Centipedessä.
Hän muuttui vauhdilla valmentajasta vittumaiseksi.
"Me teemme sen. Pystymme...
Jatkakaa.
Pystymme... Mitä vittua!
Täällä on kuollut eläin!
Se on asbestia!
Silmiä polttaa! Jatkakaa!
Tämä on kuin Avain pakoon!
Miksi ette liiku?
Se polttaa ihoa!
Se polttaa vaatteet!
Liikettä, kusipää!"
Käännyn sanomaan, että paskannan kohta.
"Sinäkö sen teit!
Saan tästä syövän!
Maistan sen suussani! Liikettä!"
Tyttäret tulevat ulos onnellisempina kuin koskaan.
"Mummo, nyt se tapahtuu", he sanovat.
Tulen ulos ja sanon, ettei isä ole iloinen.
Hän tulee ulos kuin Saddam hämähäkinpesästä.
"Helvetin saatana!
Sinä menet lääkäriin!
Tuo ei ole tervettä! Se on...
Tuo tulee sinun puoleltasi, Maggie!
Tarvitset kolonoskopian!
Jotain on pielessä! Missä helvetissä vaimosi on?"
LeeAnn laskeutuu katosta.
"Taisin löytää pakotien, Albert.
Kokeile ovea." "Totta helvetissä!"
Hän kokeilee yhtä kolmesta kahvasta.
Se ei liiku. Lukossa.
Tyttäret ovat pissata housuihinsa.
Isä sekoaa: "Kusipää!"
Seuraava ovi: "Paskiainen!"
Kun kolmas ovi aukeaa,
hän kääntää sille selkänsä, katsoo meitä ja sanoo:
"Vittu vihdoin!"
Hän ei näe samaa kuin me.
90-vuotias nainen,
yöpaidassaan kaapissa.
Hän on ollut siellä 45 minuuttia.
En tiedä, kuka pelkää enemmän.
Hän yrittää totutella valoon ja muistaa vuorosanansa.
Hän sanoo:
Isä sulkee oven -
pönkkää sen kantapäällään ja käskee kaikki takaisin tunneliin!
Tytöt kierivät lattialla.
Georgia katsoo ylös:
"Tämä on parempaa kuin ikinä kuvittelin!"
Isä kysyy: "Mitä helvettiä he tarkoittavat?"
Sanon, että isälle on huonoja uutisia.
He halusivat hänet tänne -
vain tämän takia.
"Pakenemaan täältäkö?"
He halusivat nähdä, kun sekoat.
Hän pitää ovea yhä kiinni.
Hän etsii huoneesta rakkautta katseellaan.
Hän katsoo tyttäriäni ja kysyy:
"Halusitteko tätä?
Tätäkö?"
Hän katsoo kelloaan.
"Applen mukaan syke on 154.
Olen 75-vuotias.
Käytän yhdeksää eri lääkettä!
Korkea verenpaine ja kolesteroli!
Isänne paskoi suuhuni!
Ja Titanicin vanha nainen on kaapissa!
Tätäkö te halusitte!"
Ila katsoo Georgiaa ja:
Paljon onnea vaan!
Omaha!
Kiitos!
Tekstitys: Juhani Tamminen